ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/335/23  Номер провадження 22-ц/814/2868/24	Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.
суддів: Карпушина Г.Л., Обідіної О.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросток" Яцик Тетяни Василівни
на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросток" про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позов ТОВ "Украгросток" про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,8298 га, кадастровий номер 5321386400:00:026:0013, яка знаходиться на території Зіньківської міської ради Полтавського (Зіньківського) району Полтавської області.
30.10.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Украгросток" було укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування належну орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,83 га. строком на 5 років.
Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься у формі та розмірі 5,5 % від грошової оцінки землі, що на момент укладання договору становить 7516,38 грн.
Додатковою угодою від 11.07.2016 року до договору оренди землі від 30.10.2012 року за взаємною згодою сторін продовжено дію договору до 30.10.2024 року та внесено зміни до п. 9 договору оренди землі щодо розміру орендної плати, яким збільшено розмір орендної плати з 5,5 % до 8 %, інші умови договору оренди землі залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.
Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 03.02.2023 року вбачається, що за період з 4 кварталу 2019 року по 4 квартал 2022 року ТОВ "Украгросток" була нарахована ОСОБА_1 орендна плата в загальній сумі 65544,88 грн., вираховано податків 11798,08 грн., належна до сплати орендна плата становила 53746,80 грн., було виплачено орендної плати в сумі 13190,90 грн., сума боргу становить 40555,90 грн. 
08.03.2023 року ОСОБА_1 направила відповідачу вимогу від 06.03.2023 року про сплату боргу по орендній платі за землю, яка була отримана 10.03.2023 року, однак борг не сплачено. 
Вказала, що в даному випадку має місце систематичне невиконання орендарем його зобов`язань по сплаті орендної плати та є підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. 
Враховуючи вищевикладене позивач звернулася з позовом до суду в якому просила стягнути з відповідача суму боргу по орендній платі 40555,90 грн. та достроково розірвати договір оренди землі від 30.10.2012 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Украгросток", на оренду належної їй земельної ділянки площею 5,8298 га, кадастровий номер 5321386400:00:026:0013.
В подальшому, внаслідок часткового погашення відповідачем розміру заборгованості по орендній платі, від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій просила стягнути борг по орендній платі за землю у розмірі 9352,11 грн. та розірвати договір оренди землі від 30.10.2012.
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросток" про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі задоволено частково.
Договір оренди землі від 30.10.2012 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгросток" відносно земельної ділянки площею 5,8298 га, кадастровий номер 5321386400:00:026:0013, що розташована на території Тарасівської сільської ради Полтавського (Зіньківського) району Полтавської області розірвано.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросток" на користь ОСОБА_1 1771 грн. 17 коп. судового збору та 7000 грн., витрат на правову допомогу, всього в сумі 8771 грн. 17 коп.
Рішення суду обґрунтоване тим, що на момент розгляду справи заборгованість по сплаті орендної плати ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 30.10.2012 року відсутня, що підтверджується платіжними дорученнями, проте судом встановлено факт не своєчасної сплати орендної плати за 2020, 2021, 2022 рік, що свідчить про порушення умов договору та є підставою для його розірвання.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила представник ТОВ "Украгросток" Яцик Т.В., просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що представником позивача не надано доказів неналежного виконання відповідачем умов договору оренди землі, зокрема щодо систематичної несплати відповідачем орендної плати ОСОБА_1 . 
Окрім того зазначено, що визначений судом розмір витрат на правову допомогу в сумі 7000 грн. не є співмірним наданому об`єму адвокатських послуг, тому прохає відмовити у стягненні даних витрат. 
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, до суду апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,8298 га, з кадастровим номером 5321386400:00:026:0013 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Полтавська область, Зіньківський район, Тарасівська сільська рада, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7).
30.10.2012 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "Украгросток" (орендар) було укладено договір оренди землі, який 06.12.2023 року був зареєстрований реєстраційною службою Зіньківського РУЮ про що у державному реєстрі земель вчинено запис. За умовами даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування належну орендарю земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 5,83 га. строком на 5 років (а.с. 8-9).
Згідно п. 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься у формі та розмірі 5,5 % від грошової оцінки землі, що на момент укладання договору становить 7516,38 грн.
Згідно додаткової угоди від 11.07.2016 року до договору оренди землі від 30.10.2012 року за взаємною згодою сторін продовжено дію договору до 30.10.2024 року та п. 9 договору оренди землі щодо розміру орендної плати 5,5% змінено на 8 %, інші умови договору оренди землі залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання (а.с. 10).
Згідно п. 11 Договору, орендна плата вноситься на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами.
Згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 03.02.2023 року вбачається, що за період з 4 кварталу 2019 року по 4 квартал 2022 року ТОВ "Украгросток" була нараховано ОСОБА_1 орендна плата в загальній сумі 65544,88 грн., вираховано податків 11798,08 грн., належна до сплати орендна плата становила 53746,80 грн., було виплачено орендної плати в сумі 13190,90 грн., сума боргу становить 40555,90 грн. (а.с. 12-14).
08.03.2023 року ОСОБА_1 направила вимогу від 06.03.2023 року про сплату боргу по орендній платі за землю, яка була отримана 10.03.2023 року відповідачем, однак борг не сплачено (а.с. 11).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи порушення відповідачем умов договору оренди землі в частині оплати в повному обсязі орендної плати, прийшов до висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до положень частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.
Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його і невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. ч. 1, 3, 5 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (частина друга статті 792 ЦК України).
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (статті 1, 13 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Згідно статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.
Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За нормами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.
До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18).
Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18).
Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При вирішенні справи місцевим судом враховано, що 11 травня 2023 року, після відкриття провадження у справі, ТОВ "Украгросток"  було сплачено ОСОБА_1 частину боргу трьома платежами на загальну суму 31328,52 грн., зокрема згідно платіжної інструкції № 49 від 11.05.2023 року виплачена орендна плата по договору за 2021 рік у сумі 13190,93 грн. (а.с. 53), згідно платіжної інструкції № 47 від 11.05.2023 року виплачена орендна плата по договору за 2020 рік у сумі 4946,66 грн. (а.с. 54), згідно платіжної інструкції № 51 від 11.05.2023 року виплачена орендна плата по договору за 2022 рік у сумі 13190,93 грн. (а.с. 55), згідно платіжної інструкції № 21 від 16.03.2023 року виплачена орендна плата за землю у сумі 5530,35 грн. (а.с. 137), згідно платіжної інструкції № 22 від 16.03.2023 року військовий збір із орендної плати за землю у сумі 460,86 грн. (а.с. 136).
З огляду на вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про порушення відповідачем умов договору оренди землі, а саме несплати орендної плати за 2020, 2021, 2022 роки в повному обсязі, що свідчить про систематичність невиконання умов укладеного договору оренди землі та є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору.
Доводи апеляційної скарги даних висновків районного суду не спростовують.
Таким чином, ОСОБА_1 була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні вказаного договору, що фактично призвело до неможливості досягнення нею цілей згаданого правочину, а допущені відповідачем порушення договору відповідають критерію «істотності» в контексті частини другої статті 651 ЦК України, які є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Посилання  апелянта  на  завищений  розмір витрат на  правову допомогу, колегія суддів відхиляє, оскільки всі викладені в апеляційній скарзі доводи отримали належну правову оцінку при частковому задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Визначений судом розмір витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції у сумі 7000 грн., з огляду на складність справи та обсяг наданих адвокатом послуг, відповідає критерію розумності, реальності та обґрунтованості.
Виходячи з викладеного, судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгросток" Яцик Тетяни Василівни залишити без задоволення.
Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:  О. Ю. Кузнєцова

Судді:  Г. Л. Карпушин

О. І. Обідіна