П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/18073/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
18 жовтня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Сапальової Т.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду  в якому просив визнати протиправним та скасування рішення №222550014701 від 12.09.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зобов`язання зарахувати до страхового стажу:
періоди роботи у Азербайджанській республіці відповідно до довідок, виданих архівним управлінням Азербайджанської республіки, з жовтня 1975 по грудень 1975, з січня 1978 по червень 1978, з грудня 1980 по лютий 1981;
період проходження військової служби відповідно до довідки, виданої центральним архівом міністерства оборони, з 31.05.1978 по 02.06.1980;
період отримання допомоги по безробіттю з 06.03.2000 по 01.09.2000, призначити пенсію за віком з 04.09.2023.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №222550014701 від 12.09.2023.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з жовтня 1975 по грудень 1975, з січня 1978 по червень 1978, з грудня 1980 по лютий 1981, період проходження військової служби з 31.05.1978 по 02.06.1980, а також період отримання допомоги по безробіттю з 06.03.2000 по 01.09.2000, провести перерахунок усього страхового стажу, включаючи зарахований за цим рішенням, та вирішити питання призначення та виплати пенсії за віком відповідно до вимог закону.
У задоволенні решти позову, а саме щодо призначення пенсії за віком з 04.09.2023 - відмовлено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію відповідач повинен був врахувати трудовий стаж, набутий позивачем на території будь-якої з держав - учасниць Угоди; відповідні неточності у документах не можуть бути підставою для позбавлення особи права на соціальний (пенсійний) захист; на момент отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю правові норми передбачали зарахування періоду отримання такої допомоги до загального трудового стажу.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що період проходження військової служби з 31.05.1978 по 21.05.1980, згідно довідок, які видані центральним архівом міністерства оборони м. Псковськ не зараховується, оскільки ПІБ заявника не відповідає ПІБ паспорту; період роботи згідно довідки № 3-48-2F/2-0t 57 512023 від 07.03.2023, та інших додаткових документів, які видані національним архівним управлінням Азербайджанської республіки не зараховується, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про роботу, а довідка містить розбіжність щодо наказу прийняття та періодом отримання заробітної плати, відсутній наказ на звільнення з роботи. Періоди роботи з 1975 по 1981 роки, потребують перевірки. Також не надано довідки про реорганізацію підприємства.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
04.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VI (далі Закон №1058-VI).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12.09.2023 №222550014701 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. Як вбачається зі змісту вказаного рішення, до страхового стажу позивача не зарахований період проходження військової служби з 31.05.1978 по 21.05.1980 (на підставі довідок, які видані центральним архівом міністерства оборони м. Псковськ), оскільки ПІБ заявника не відповідає ПІБ паспорту. Не зараховані періоди роботи згідно з довідкою № 3-48-2F/2-0t 57 512023 від 07.03.2023, та іншими додатковими документами, які видані національним архівним управлінням Азербайджанської республіки, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про роботу, а довідка містить розбіжність щодо наказу про прийняття та періодом отримання заробітної плати, відсутній наказ на звільнення з роботи. Періоди роботи з 1975 по 1981 роки потребують перевірки. Зазначається, що позивачу необхідно надати довідки про реорганізацію підприємства.
Згідно з цим рішенням визнаний страховий стаж ОСОБА_1 становить 12 років 05 місяців 04 дні.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, установі, організації. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації.
Відповідно до п. 1, п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.06.1993 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п. 2 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно матеріалів справи на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач досяг 65-річного віку.
В оскаржуваному рішенні пенсійним органом вказано про те, що позивачу не зараховано до страхового стажу періодів роботи позивача згідно з довідкою № 3-48-2F/2-01575/2023 від 07.03.2023 та іншими додатковими документами, які видані національним архівним управлінням Азербайджанської республіки.
Щодо таких висновків суд зазначає наступне.
28.07.1995 між Урядом України і Урядом Азербайджанської Республіки була підписана Угода про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення, яку ратифіковано Законом України № 186/96-ВР від 07.05.1996.
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством Сторін, крім випадків, передбачених статтею 9 цієї Угоди (ст.2 Угоди від 28.07.1995).
Згідно зі статями 3-5 Угоди від 28.07.1995 при визначенні права на пенсію, в тому числі на пільгових умовах і за вислугу років, враховується трудовий стаж, набутий на території України (і) або Азербайджанської Республіки, а також трудовий стаж на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 01.01.1992.
Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у встановленому порядку на території однієї Сторони, приймаються без легалізації на території другої Сторони.
Обчислення пенсій здійснюється із заробітку (прибутку) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Розміри заробітку (прибутку) визначаються виходячи з офіційно встановленого курсу національної валюти на момент призначення пенсії.
Відповідно до п.10 Угоди від 28.07.1995 питання, пов`язані із застосуванням цієї Угоди, вирішуються центральними компетентними органами управління, що здійснюють пенсійне забезпечення на території Сторін.
З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.
Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, Російської Федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
Отже обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з двох держав, визнається іншою державою.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.11.2019 у справі №676/6166/16-а, від 16.04.2020 у справі №555/2250/16-а, від 20.07.2020 у справі № 174/421/17 та від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію відповідач повинен був врахувати трудовий стаж, набутий позивачем на території будь-якої з держав - учасниць Угоди.
Відтак, відсутні підстави для неврахування періодів роботи позивача, підтверджених архівною довідкою № 3-48-2F/2-01575/2023 від 07.03.2023, виданою Бакинською філією державного архіву Азербайджанської республіки, № 3-48-DА/2-00375/2023, виданою Державним архівом Азербайджанської республіки, а також архівною довідкою, що стосується заробітної плати, отриманої за грудень 1980, січень-лютий 1981. 
Щодо незарахування пенсійним органом до страхового стажу періоду проходження військової служби з 31.05.1978 по 21.05.1980, згідно з довідкою, яка видана центральним архівом міністерства оборони, суд зазначає наступне.
Відповідачу було надано анкету-запит за № 2707/4 від 03.11.2007, в якій ІНФОРМАЦІЯ_1 підтвердив, що ОСОБА_1 у період з травня 1978 по травень 1980 проходив військову службу. Відповідне також підтверджується довідками Центрального архіву Міністерства оборони, яка була надана пенсійному органу.
Водночас, відповідні неточності у документах не можуть бути підставою для позбавлення особи права на соціальний (пенсійний) захист.
Що стосується періоду отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 06.03.2000 по 01.09.2000 (довідка Кам`янець-Подільської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості), записами трудової книжки позивача підтверджується, що з 06.03.2000 по 01.09.2000 він отримував матеріальну допомогу по безробіттю.
Відповідно до довідки від 22.12.2022 № 08-02/554, виданої Кам`янець-Подільською районною філією Хмельницького обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 перебував на обліку в Кам`янець-Подільському районному центрі зайнятості і отримував матеріальну допомогу по безробіттю відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", з 06.03.2000 по 01.09.2000.
Відповідно до пункту 1 статті 31 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 №803-XII (далі – Закон №803-XII) безробітні після закінчення строку виплати допомоги по безробіттю можуть одержувати протягом 180 календарних днів матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі до 75 процентів встановленої законодавством мінімальної заробітної плати за умови, що середньомісячний сукупний доход на члена сім`ї не перевищує встановленого законодавством неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Згідно з підпунктом «з» пункту 1 статті 30 Закону №803-XII виплата допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку їх виплати.
Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III (далі - Закон №1533-III), визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає страхуванню на випадок безробіття та за який сплачено страхові внески (нею, роботодавцем).
Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється як сума періодів, протягом яких особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та сплачувала страхові внески особисто або через рахунки роботодавця та роботодавцем.
Період, протягом якого застрахована особа була звільнена відповідно до цього Закону від сплати страхових внесків або отримувала виплати за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, крім пенсій усіх видів, включається до страхового стажу.
До страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності цим Законом.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховуються, зокрема, періоди одержання допомоги по безробіттю.
На момент отримання позивачем матеріальної допомоги по безробіттю правові норми передбачали зарахування періоду отримання такої допомоги до загального трудового стажу, а тому неврахування до страхового стажу позивача періоду з 06.03.2000 по 01.09.2000 є протиправним.
Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди отримання матеріальної допомоги по безробіттю з 06.03.2000 по 01.09.2000.
Таким чином прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії, що ґрунтується на незарахуванні (невизнанні) частини наявного у позивача стажу, є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову шляхом скасування рішення пенсійного органу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу спірні періоди роботи та провести перерахунок усього страхового стажу, включаючи зарахований за цим рішенням, та вирішити питання призначення та виплати пенсії за віком відповідно до вимог закону.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Капустинський М.М.    Сапальова Т.В.