Справа № 201/10697/23
Провадження № 22-ц/801/1929/2024
Категорія: 36
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року	Справа № 201/10697/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,
за участі секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:
позивач – Дніпровський державний медичний університет,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року, ухвалене у складі судді Медяної Ю. В. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У вересні 2023 року Дніпровський державний медичний університет звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2016 року між сторонами було укладено угоду № 16 про підготовку фахівців з вищою освітою, відповідно до умов якої ОСОБА_1 зобов`язався прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням – відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. 
Згідно із наказом позивача № 334-ос від 21 червня 2022 року відповідачу присуджено освітньо-кваліфікаційний рівень за спеціальністю, видано документ про вищу освіту у зв`язку із завершенням навчання. 
03 червня 2022 року ОСОБА_1 був направлений до КНП «МКЛ №6» ДМР, для проходження інтернатури, однак для працевлаштування на посаду лікаря-інтерна не з`явився, не дотримавшись умов угоди про підготовку фахівців з вищою освітою від 01 вересня 2016 року №16.
Посилаючись на викладене, позивач у заявленому позові просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на навчання у розмірі 315 288,99 грн., а також стягнути понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року позовні вимоги Дніпровського державного медичного університету було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпровського державного медичного університету 315 288,99 грн витрат на навчання, вирішено питання судових витрат.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до направлення на інтернатуру № 24, виданого 03.06.2022 року Дніпровським державним медичним університетом, ОСОБА_1 був направлений до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР, з зазначенням дати прибуття - 01 серпня 2022 року. 
При цьому, первинне військове звання молодший лейтенант запасу та особистий номер були присвоєні ОСОБА_1 15 серпня 2022 року, а прийнято його на військову службу за контрактом про проходження громадянином України військової служби в Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №801 від 31 серпня 2022 року. Слухачем штатним факультету підготовки військових лікарів Української військово-медичної академії тактичного рівня підготовки на денну форму навчання строком на 3 роки ОСОБА_1 було зараховано з 01 вересня 2022 року. 
Відповідно до довідки №215 виданої 25.03.2024 Українською військово-медичною академією, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та навчається в Українській військово-медичній академії з 08 вересня 2022 року.
Таким чином, судом було встановлено, що станом на 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 не перебував на військовій службі, а також не мав будь-яких інших підстав, передбачених п.9 та 18 Порядку, щоб не прибути за направленням №24 від 03.06.2022 року до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР.
Доказів зворотного відповідач суду не надав. Так само, відповідач не надав доказів розірвання, визнання недійсною повністю або окремих положень укладеної між сторонами угоди про підготовку фахівців з вищою освітою №16 від 01 вересня 2016 у визначеному законом порядку, а також того, що він звертався до позивача задля вирішення питання щодо роботи за направленням або щодо видачі довідки про можливість самостійного працевлаштування, з урахуванням проходження відповідачем військової служби.
Отже, відповідачем не було дотримано вимог законодавства України та угоди про підготовку фахівців з вищою освітою № 16 від 01 вересня 2016 в частині його зобов`язання відпрацювати після закінчення вищого навчального закладу три роки, відповідно до направлення на роботу, що є підставою для відшкодування витрат на навчання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Медвецький С. К., Рибчинський В. П.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 серпня 2024 року справу призначено до розгляду на 12 вересня 2024 року о 10 год. 40 хв..
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 11 вересня 2024 року суддю ОСОБА_2 замінено на суддю ОСОБА_3 . 
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2024 року витребувано у Дніпровського державного медичного університету детальний розрахунок грошових коштів, які були витрачені на навчання відповідача, розгляд справи відкладено на 03.10.2024 року о 09 год. 45 хв.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 жовтня 2024 року строк розгляду апеляційної скарги продовжено на п`ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 17.10.2024 року о 10 год. 30 хв., в подальшому у розгляді справи оголошено перерву до 22.10.2024 року на 09 год. 30 хв. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року суддю ОСОБА_3 замінено на суддю ОСОБА_2 . 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сума, яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 315 288,99 грн є необґрунтованою та не підтверджена жодними належними доказами.
Суд першої інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_1 з липня 2022 року був зарахований до Української військово-медичної академії, та є штатним слухачем факультету підготовки військових лікарів тактичного рівня підготовки денної форми навчання строком на три роки. Українська військово-медична академія є навчальним закладом ІІІ рівня акредитації.
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, 15 серпня 2022 року йому присвоєно військове звання молодший лейтенант запасу.
Відповідач зазначає, що викладене відповідно до п. 9 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням (Наказ МОЗ України № 367 від 25 грудня 1997 року) є підставою для нез`явлення за направленням на роботу, а тому підстав для задоволення позовних вимог немає. 

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві Дніпровський державний медичний університет просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник відповідача апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені у ній підстави.
Представник Дніпровського державного медичного університету в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому у поданій заяві просив розгляд справи провести у відсутність представника.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Наказом ректора Державного закладу «Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» № 704-ос від 06 серпня 2016 року ОСОБА_1 зараховано на перший курс Дніпропетровської державної медичної академії МОЗ України (а. с. 10-12).
01 вересня 2016 року між сторонами було укладено угоду №16 про підготовку фахівців з вищою освітою. Згідно з умовами укладеної угоди відповідач зобов`язався прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням - відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку. Зміни та доповнення до цієї угоди вносяться шляхом підписання додаткової угоди (а. с. 6).
Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 473 від 16.03.2021 змінено тип та перейменовано Державний заклад «Дніпровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» на Дніпровський державний медичний університет (а. с. 21-22).
03 червня 2022 року Дніпровським державним медичним університетом ОСОБА_1 видано направлення на інтернатуру за № 24 до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР з 01 серпня 2022 року (а. с. 16).
Наказом Дніпровського державного медичного університету № 334-ОС від 21 червня 2022 року «Про завершення навчання», ОСОБА_1 присуджено ступінь за спеціальністю «222-Медицина», присвоєно професійну кваліфікацію «лікар», видано документ про вищу освіту та відраховано з навчального закладу з 21 червня 2022 року у зв`язку із завершенням навчання (а. с. 13-15).
16 липня 2022 року ОСОБА_1 був зарахований на навчання до Української військово-медичної академії на факультет підготовки військових лікарів тактичного рівня для Збройних Сил України за спеціальністю «Хірургія», що підтверджується витягом з протоколу засідання приймальної комісії (а. с. 117).
Відповідно до повідомленням генерального директора КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР № 11/537 від 01 серпня 2022 року ОСОБА_1 для працевлаштування на посаду лікаря-інтерна до закладу не з`явився (а. с. 17).
Відповідно до копії витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №712 від 15 серпня 2022 року, ОСОБА_1 було присвоєно первинне військове звання молодший лейтенант запасу та особистий номер (а. с. 81).
Згідно з копією витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №801 від 31 серпня 2022 року, молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , з яким укладено контракт про проходження громадянином України військової служби в Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років, прийнято на військову службу та зараховано з 01 вересня 2022 року слухачем штатним факультету підготовки військових лікарів Української військово-медичної академії тактичного рівня підготовки на денну форму навчання строком на 3 роки (а. с. 80).
Відповідно до довідки №215 виданої 25 березня 2024 року Українською військово-медичною академією, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та навчається в Українській військово-медичній академії з 08 вересня 2022 року (а. с. 79).
Вказані обставини також підтверджуються копією посвідчення офіцера № НОМЕР_1 . (а. с. 82).
Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2022 року він отримав доходи у вигляді стипендії у загальному розмірі 84 540,80 грн (а. с. 171).
Відповідно до розрахунку грошових коштів, які підлягають поверненню за навчання за державним замовленням на навчання ОСОБА_1 із державного бюджету було витрачено 315 288,99 грн, з яких 228 166,53 грн – фонд оплати праці, 2 581,66 грн – комунальні послуги, 84 540,80 грн – стипендія (а. с. 170).

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої стаття 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року № 992, чинною на момент виникнення спірних правовідносин, було затверджено Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 3 якого передбачено, що цей Порядок поширюється на осіб, які навчаються за спеціальністю медичного профілю.
Згідно з пунктом 4 Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням керівники вищих навчальних закладів після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою згідно з додатком № 1.
Відповідно до пункту 6 Порядку, згідно з угодою випускник зобов`язаний глибоко оволодіти всіма видами професійної діяльності, передбаченими відповідною кваліфікаційною характеристикою, та відпрацювати у замовника не менше трьох років, а вищий навчальний заклад забезпечити відповідні якість та рівень підготовки фахівця з вищою освітою.
Випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням.
У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати ( п. 21 Порядку).
Згідно з Указом Президента України № 342/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» від 16.05.1996 року, установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 грудня 1997 року № 367 затверджено Порядок працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, пунктом 6 якого передбачено, що випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.
Відповідно до п. 5, 6 вказаного Порядку керівники вищих закладів освіти після зарахування осіб на навчання за державним замовленням укладають з ними угоду за формою, уміщеною в додатку 1. Випускники, які уклали угоду з вищим закладом освіти після зарахування на навчання, а також ті, що почали навчання до 1996 року за державним замовленням без укладення угоди, зобов`язані відпрацювати за місцем призначення не менше ніж три роки.
Працевлаштування випускників вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти III - IV рівнів акредитації проводиться вищим закладом освіти персонально кожного за набутою ними спеціальністю, укладеними угодами та планом працевлаштування випускників Міністерства охорони здоров`я України (п. 8 Порядку).
Визначення місця працевлаштування персонально кожного випускника вищого медичного (фармацевтичного) закладу освіти проводиться комісією з працевлаштування випускників не пізніше ніж за 4 місяці до закінчення ними державного вищого закладу освіти (п. 8.4 Порядку).
Пунктом 9 Порядку передбачено, що розірвати угоду, передбачену пунктом 5 цього Положення, випускник має право, зокрема:
- у разі проходження чоловіком (дружиною) військової служби (крім строкової), в тому числі за контрактом, на посадах рядового, сержантського й старшинського складу, прапорщиків, мічманів та офіцерів у Збройних Силах, Національній гвардії, Прикордонних військах, Службі безпеки, а також інших військових формуваннях, створених відповідно до законодавства України, та служби в органах внутрішніх справ поза місцем розташування замовника; 
- у разі вступу випускників вищих закладів освіти I - II рівнів акредитації до вищих закладів освіти III - IV рівнів акредитації. 
Випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов`язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов`язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати (п. 21 Порядку).
З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2016 року ОСОБА_1 було зараховано на перший курс Дніпропетровської державної медичної академії МОЗ України.
01 вересня 2016 року між сторонами було укладено угоду №16 про підготовку фахівців з вищою освітою, відповідно до якої ОСОБА_1 зобов`язався прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням – відшкодувати відповідно до державного бюджету вартість навчання в установленому порядку.
03 червня 2022 року Дніпровським державним медичним університетом ОСОБА_1 видано направлення на інтернатуру за № 24 до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР з 01 серпня 2022 року.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що він перебуває на військовій службі, а також продовжує навчання у вищому навчальному закладі ІІІ рівня акредитації.
На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду копію витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №712 від 15 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було присвоєно первинне військове звання молодший лейтенант запасу та особистий номер; копію витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №801 від 31 серпня 2022 року, відповідно до якого молодшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_1 , з яким укладено контракт про проходження громадянином України військової служби в Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років, прийнято на військову службу та зараховано з 01 вересня 2022 року слухачем штатним факультету підготовки військових лікарів Української військово-медичної академії тактичного рівня підготовки на денну форму навчання строком на 3 роки; довідку №215 виданої 25 березня 2024 року Української військово-медичної академії, згідно якої ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та навчається в Українській військово-медичній академії з 08 вересня 2022 року; копію посвідчення офіцера № НОМЕР_1 .
Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 був зарахований до Української військово-медичної академії 16 липня 2022 року.
Також, завідувачем кафедри медицини катастроф та військової медицини Дніпровського державного медичного університету від 20 травня 2022 року було підписано список студентів-випускників, які планують вступати до Української військово-медичної академії у 2022 році.
Окрім того відповідач надав суду рекомендаційний лист завідувача кафедри медицини катастроф та військової медицини Дніпровського державного медичного університету від 23 травня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було рекомендовано для прийняття на навчання до Української військово-медичної академії (а. с. 146).
З огляду на викладене, колегія суддів виснує, що відповідач після закінчення навчання у Дніпровському державному медичному університеті дійсно вступив на військову службу та розпочав навчання у вищому навчальному закладі ІІІ рівня акредитації – Українській військово-медичної академії на факультеті підготовки військових лікарів тактичного рівня для Збройних Сил України за спеціальністю «Хірургія». При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що про намір ОСОБА_1 продовжувати навчання позивачу було достеменно та завчасно відомо.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням конкретних встановлених при розгляді цієї справи обставин, апеляційний суд доходить висновку, що права Дніпровського державного медичного університету ОСОБА_1 не порушені, а задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат на навчання не відповідатиме завданню цивільного судочинства та свідчитиме про надмірний формалізм при розгляді справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні заявлених вимог.

Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Отже, оскільки позовні вимоги Дніпровського державного медичного університету задоволенню не підлягають, судові витрати у суді першої інстанції слід залишити за ним. Водночас з Дніпровського державного медичного університету на користь ОСОБА_1 слід стягнути 7 094,01 сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову Дніпровського державного медичного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат на навчання відмовити.
Судові витрати понесені у суді першої інстанції залишити за Дніпровським державним медичним університетом.
Стягнути з Дніпровського державного медичного університету на користь ОСОБА_1 7 094,01 грн (сім тисяч дев`яносто чотири грн 01 коп.) сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий                                                                     В. В. Оніщук

Судді                                                                                        С. К. Медвецький

                                                                                                       В. П. Рибчинський