ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/18959/24
Провадження № 22-ц/4820/2040/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року в частині зустрічної позовної заяви (суддя Павловська А.А.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення способів участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною, 
в с т а н о в и в :
У липні 2024 року  ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення способів участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною.
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування, в якому просила суд прийняти до спільного розгляду разом із первісним позовом про визначення способів участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною у справі №686/18959/24 - зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 і його об`єднання в одне провадження з первісним позовом. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , (третя особа виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування) про визначення місця проживання дитини з матір`ю повернуто.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що об`єднання цих позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, оскільки вони виникли не з одних і тих же сімейних правовідносин; позивач не оспорює тієї обставини, що донька проживає з матір`ю, і в межах даної справи не наполягає на її проживанні саме з ним на постійній основі, при цьому, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Водночас вимоги зустрічного позову відповідача можуть бути заявлені у самостійному позові з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про прийняття зустрічного позову і його об`єднання в одне провадження з первісним та постановити нове судове рішення яким прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним та об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження із первісним позовом.
В обґрунтування доводів скарги зазначено, що у даній справі ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визначення способів участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною, в свою чергу ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з нею. Оскільки способи участі ОСОБА_2 у вихованні ОСОБА_3 напряму залежать від місця проживання ОСОБА_3 , вказані позови є взаємопов`язаними, спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин. Наявність зустрічного позову дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та безпідставною, доводи скарги зводяться до незгоди із судовим рішенням, задоволення апеляційної скарги не відновить прав відповідача, тому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. Вважає, що розгляд зустрічного позову разом із первісним не є доцільним, а їх об`єднання призведе до невиправданого затягування розгляду справи. Станом на дату подачі зустрічного позову, підготовче засідання було закрите, тобто, у справі наявні усі докази, які дозволяють завершити розгляд справи та забезпечити найшвидше спілкування дитини з батьком, що відповідає найкращим інтересам дитини.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до п.6 ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що первісний та зустрічний позови не є повністю взаємопов`язаними, їх спільний розгляд є не доцільним.
Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У пункті 3 частини другої статті 49 ЦПК України встановлено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов в одному провадженні з первісним.
Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Крім того, наявність зустрічного позову дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).
Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.
Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 522/14499/21 (провадження № 61-10754св22).
Установлено, що у цій справі ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення способів участі батька у вихованні дитини та вільному спілкуванні з дитиною.
ОСОБА_1 у свою чергу звернулася із зустрічним позовом, в якому просила про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.
Ураховуючи наведене, вказані позови є взаємопов`язаними, спільний їх розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин. Наявність зустрічного позову дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Проте суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув та дійшов передчасного висновку щодо відмови у прийнятті зустрічної позовної заяви та повернув зустрічний позов.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
З огляду на викладене наявні правові підстави для часткового задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині з направленням справи в частині зустрічного позову для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд - 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2024 року в частині зустрічної позовної заяви скасувати.
Справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю передати для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

       Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк