ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/3583/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дарміна М.О.
суддів: Чус О.В., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу  Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі №904/3583/24 (суддя Ярошенко В.І.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Київ 
про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу                                             

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення збору за зберігання вантажу у розмірі 4 111, 44 грн та плати за користування вагонами в розмірі 68 293, 56 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2024 року на адресу відповідача були прийняті до перевезення порожні вагони, станція призначення - Інгулець Придніпровської залізниці. У зв`язку з несвоєчасним забиранням вагонів, що прибували на адресу відповідача на станції призначення - Інгулець, а також на підходах до неї затримувались вагони, за що була нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 року у справі № 904/3583/24 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"  на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами в розмірі 68   293, 56 та збір за зберігання вантажу в сумі 4   111, 44 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн.
          Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що затримка вагонів на підходах до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з причин, які залежать від вантажовласника (відповідача), що доводить його вину. Місцевим господарським судом було враховано, що відповідачем не спростовано того факту, що під час дії комендантської години виробничі підрозділи позивача та відповідача, як і до початку повномасштабної воєнної агресії російської федерації, працюють у нічну зміну, і жодного впливу на виробничий процес сторін комендантська година не має. Викладене свідчить, на думку суду, про  наявність підстав для стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у визначених позивачем розмірах.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі № 904/3583/24 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

          В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що вагони подавалися у кількості, що перевищувала можливості прийому на під`їзну колію, порушуючи п. 7 договору. Недостатня кількість підготовлених вагонів для навантаження і неможливість приймати порожні вагони через перевищення пропускної здатності колії.
       Також апелянт вказує на те, що судом неправомірно нараховано плату за користування вагонами. Плата була нарахована, попри заперечення представників Відповідача у формі ГУ-46 щодо порушень договору.
Суд не надав належної оцінки аргументам Відповідача і не пояснив, чому ці доводи були відхилені.
Відносини регулюються ГК України, ЦК України, Статутом залізниць України та договором. Нарахування плати всупереч умовам договору порушує зазначені акти.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Акціонерним товариством "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/3583/24 є законним, обгрунтованим та грунтується на всіх матеріалах справи, а отже апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” - безпідставна. Просить апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ”  на рішення Господарського суду Дніпрпетровської області у справі №904/3583/24 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 по справі №904/3583/24 - залишити без змін.
Позивач вважає, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.
На думку позивача, твердження відповідача про неправомірність нарахування плати за користування спірними вагонами за весь період затримки без виключення часових проміжків, коли на території Дніпропетровської області діяла комендантська година, не ґрунтуються на нормах законодавства та суперечать фактичним обставинам справи.
У відзиві йдеться про те, що зауваження відповідача про те, що залізниця за будь-яких умов зобов`язана подавати на під`їзну колію всі вагони, що прибули на його адресу одним поїздом, суперечить вимогам Статуту. Разом з тим, відмова відповідача від своєчасного прийому вагонів, що прибули на його адресу однією групою, через те, що під час технічних операцій від них було від`єднано кілька несправних вагонів, також не ґрунтується на вимогах закону або інших нормативних документів, і свідчить лише про довільне тлумачення ним положень одного з пунктів договору.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 у даній  справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2024р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/3583/24. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі №904/3583/24відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
13.11.2024р. матеріали справи № 904/3583/24 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2024р. апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів доплати судового збору у сумі  3633 грн. 60 коп.;  доказів направлення апеляційної скарги з додатками на адресу Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро (опис вкладення поштового відправлення або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС).                                    
На виконання вказаної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та долучення до матеріалів апеляційної скарги витребуваних судом доказів.       
Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
          Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
          Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
          Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі №904/3583/24. Призначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження. 

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

20.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі – залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі – ПрАТ "ІНГЗК", власник колії, комбінат, відповідач) укладено договір № ПР/М-20/240/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі – договір № ПР/М-20/240/НЮдч, договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії, договір).
Відповідно до пункту 1 договору № ПР/М-20/240/НЮдч згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця": стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2.
Під`їзна колія обслуговується власними локомотивами.
Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлені на продовженні колії № 3 біля вхідного світлофора НІ, на продовженні колії № 2 біля вхідного світлофора НІІ.
Розгорнута довжина під`їзної колії становить 50624, 66 погонних метрів (п. 2 договору №ПР/М-20/240/НЮдч).
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору № ПР/М-20/240/НЮдч).
Згідно з пунктом 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" не пізніше ніж за 2 години до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або завантаження форми ГУ-2.
Вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п. 6 договору № ПР/М-20/240/НЮдч).
Усі вагони здаються на під`їзну колію в тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тонн (п. 7 договору № ПР/М-20/240/НЮдч).
Пунктом 8 договору передбачено, що про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113.
За змістом пункту 9 договору вагони, що повертаються з під`їзної колії, подаються локомотивом власника колії на одну з колій №№ 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець, за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношенні.
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 10 договору № ПР/М-20/240/НЮдч).
Згідно з пунктом 11 договору для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 год.
Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії, - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД".
Пунктом 15 договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.
Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.
Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 01.04.2020 до 31.03.2025 включно (п. 21 договору № ПР/М-20/240/НЮдч в редакції додаткової угоди № 4 від 20.09.2021).
До договору сторонами укладені додаткові угоди № 1 від 08.07.2020, № 2 від 13.10.2020, № 3 від 24.03.2021, № 4 від 20.09.2021.
Також відповідно до повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00190905/2020-0001 від 30.06.2020 АТ "Укрзалізниця" засвідчило прийняття від Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" Заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомило останньому про присвоєні йому коди: 1. відправника/одержувача 5347; 2. платника 2558012 та відкриття особового рахунку з ідентичним номером. Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.
За таких обставин 30.06.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" як перевізником та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" як замовником шляхом приєднання останнього укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі – договір про надання послуг, договір).
Пунктом 1.1 цього договору встановлено, що предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагона для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних із цим послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.
При виконанні договору сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів:
- Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі – Статут залізниць України);
- Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082 (далі - Правила перевезення вантажів);
- Правила планування перевезень вантажів (статті 17 – 21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за № 1030/7318 (далі – Правила планування перевезень вантажів);
- Правила приймання вантажів до перевезення, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі – Правила приймання вантажів до перевезення);
- Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 (далі – Правила користування вагонами);
- Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі – Збірник тарифів; Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів відповідно);
- Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі – СМГС);
- Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі – КОТІФ) (п. 1.2 договору про надання послуг).
Пунктом 1.4 договору про надання послуг встановлено, що надання послуг за цим договором може підтверджуватися накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.
Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п. 1.5 договору про надання послуг).
Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на вебсайті http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (п. 1.6 договору про надання послуг).
Згідно з пунктом 1.7 договору про надання послуг цей договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір, друга сторона засвідчує, що ознайомилася та згодна з усіма умовами договору.
Відповідно до пункту 1.9 договору про надання послуг перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП: або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення; або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору із замовником (п. 1.9 договору про надання послуг).
Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (п. 1.10 договору про надання послуг).
Пунктом 3.1 договору про надання послуг передбачено, що розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками й тарифами, які визначаються відповідно до умов Збірника Тарифів.
Замовник зобов`язаний сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника (п. 3.4 договору про надання послуг).
Розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця" (п. 4.1 договору про надання послуг).
За умовами пунктів 7.1, 7.3 договору про надання послуг усі спірні питання з виконання договору вирішуються шляхом переговорів, а у випадку недосягнення домовленості – у претензійно-позовному порядку; строк позовної давності за вимогами перевізника до замовників, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.
28.02.2024 оприлюднено нову редакцію договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом, яка вводиться в дію з 28.02.2023 та яку розміщено за посиланням: https://uz-cargo.com/contractcarriage.html.
Відтак, на момент виникнення спірних правовідносин між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" були укладені та діяли договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії та договір про надання послуг.
У березні 2024 року за залізничними накладними №№ 40821894, 40821902, 40821910, 40821928, 40821936, 40801004. 40801250. 40801276. 40821886. 40821969. 40821951, 40821977, 40821985, 40821936, 40821993, 40821944, 40822041, 40822033, 40822025, 40822074, 40822082, 40822090, 40822009, 40822017, 40822140, 40822157, 40822165, 40822173, 40822108, 40822116, 40822124, 40822132, 40822215, 40822249, 40822264, 40822223, 40822256, 40822272, 40822181, 40822199, 40822207, 40822355, 40822322, 40822314, 40822330, 40822348, 40822363, 40822280, 40822298, 40822306, 40822850, 40822843, 40833386, 40833303, 40822371, 40822389, 40822397, 40822405, 40833543, 40833485, 40833469, 40835035, 40835027, 40833428, 40833402, 40833451, 40835076, 40835084, 40835092, 40835118, 40835100. 40835050, 40835043, 40835068, 40835126, 40835167, 40835175, 40835183, 408335191, 40835142, 40835134, 40835159, 40843450, 40843443, 40843468, 40843476, 40843401, 40843419, 40843427, 40843435, 40843518, 40843526, 40843534, 40843559, 40843542, 40843567, 40843484, 40843492, 40843500, 40843617, 40843625, 40843633, 40843641, 40843575, 40846594, 40843583, 40843591, 40843609, 40846644, 40846636, 40846701, 40846719, 40846941, 40846602, 40846610, 40846628, 40853137, 40853087, 40853103, 40853095, 40853160, 40853210, 40846958, 40852683, 40852816, 40854606, 40853541, 40854184, 40854614, 40854622, 40853293, 40854630. 40853434, 40853525, 40854689, 40854671, 40854697, 40854705, 40854713, 40854648, 40854655, 40854663, 40857443, 40854754. 40854770, 40854762, 40874174, 40854721, 40854739, 40854747, 40874315, 40874380, 40874406, 40874430, 40874463, 40874208, 40874240, 40874265, 40875379, 40875411, 40875387, 40875429, 40874489, 40875528, 40874794, 40874828, 40878167, 40878175, 40878191, 40878233, 40878241, 40878100, 40875569, 40878159, 40878357, 40878340, 40878373, 40878365, 40878399, 40878266, 40878316, 40878324, 40878332, 40878522, 40878514, 40878530, 40878563, 40878597, 40878837, 40878449, 40878480, 40878498, 40925091, 40925083, 40925125, 40925141, 40925182, 40885451, 40925018, 40925042, 40926685, 40925240, 40925224, 40926701, 40925190, 40925992, 40926784, 40925257, 46615886, 46605119, 46618334, 46583837, 46600193, 46505855, 46661914, 46661930, 46661948 залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "ІНГЗК" порожні власні вагони (далі – вагони, спірні вагони). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Інгулець Придніпровської залізниці.
На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 р за № 165/3458, дані вагони було затримано за пактами №№ 32, 33 від 23.03.2024, №№ 33,34 від 24.03.2024 через зайнятість колій на станції призначення Інгулець з вини одержувача ПрАТ “Інгулецький ГЗК”.
Накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було видано через наявність на коліях станції призначення Інгулець неприйнятих ПрАТ “Інгулецький ГЗК” вагонів, що надійшли на його адресу та які заважали залізниці виконувати технологічні операції з вантажами.
За фактам затримки станцією Кривий Ріг - Західний у порядку, передбаченому пунктами 9,10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 13 від 23.03.2024, № 15 від 23.03.2024, № 14 від 23.03.2024, № 16 від 23.03.2024, № 15 від 24.03.2024, № 17 від 25.03.2024, № 16 від 24.03.2024, № 18 від 25.03.2024 та акти загальної форми №№13, 14 від 23.03.2024, № 15, 16 від 24.03.2024.
Вагони, які прибули на станцію призначення на адресу ПрАТ “Інгулецький ГЗК”, своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що було складено акти загальної форми ф.ГУ-23 № 1618 віл 25.03.2024, № 1630 від 25.03.2024, № 1632 від 25.03.2024, № 1644 від 25.03.2024, № 1650 від 26.03.2024, № 1681 від 26.03.2024. При цьому, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблено відповідні записи в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф.ГУ-2 станції Інгулець.
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№26039136, 26039137, 26039139, 26039142, 26039143, 26039144. 27039150, 28039155, 28039156, 28039157, 30039164, 30039163 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф.ФДУ-92 №№ 28039006, 19049041 в загальній сумі 72 405 грн. (з ПДВ).
Вказані відомості плати відповідач підписав із зауваженнями: “Вагони пред`явлені в порушення договору № ПР/М-20240НЮдч, п. 7, згідно якого вагони здаються на під`їзну колію ПРАТ “ІНГЗК” в тій кількості, в якій прибули”.
У зв`язку з наявністю у відомостях плати за користування вагонами та накопичувальних картках зауважень відповідача спірні суми не були стягнуті з особового рахунку відповідача.
Тож, причиною виникнення спору є несплата відповідачем у добровільному порядку плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:
Відповідно до ч.ч.1, 2    ст.269 Господарського процесуального кодексу України       суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.       
Предметом апеляційного оскарження є правильність висновків суду першої інстанції в частині можливості задоволення позову про стягнення збору за зберігання вантажу у розмірі 4 111, 44 грн та плати за користування вагонами в розмірі 68 293, 56 грн. під час дії комендантської години. Відповідно, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини відносно того, що 20.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі – залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (ПрАТ "ІНГЗК", власник колії, комбінат, відповідач) укладено договір № ПР/М-20/240/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (договір № ПР/М-20/240/НЮдч, договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії, договір), на виконання умов якого в  березні 2024 року за залізничними накладними №№ 40821894, 40821902, 40821910, 40821928, 40821936, 40801004. 40801250. 40801276. 40821886. 40821969. 40821951, 40821977, 40821985, 40821936, 40821993, 40821944, 40822041, 40822033, 40822025, 40822074, 40822082, 40822090, 40822009, 40822017, 40822140, 40822157, 40822165, 40822173, 40822108, 40822116, 40822124, 40822132, 40822215, 40822249, 40822264, 40822223, 40822256, 40822272, 40822181, 40822199, 40822207, 40822355, 40822322, 40822314, 40822330, 40822348, 40822363, 40822280, 40822298, 40822306, 40822850, 40822843, 40833386, 40833303, 40822371, 40822389, 40822397, 40822405, 40833543, 40833485, 40833469, 40835035, 40835027, 40833428, 40833402, 40833451, 40835076, 40835084, 40835092, 40835118, 40835100. 40835050, 40835043, 40835068, 40835126, 40835167, 40835175, 40835183, 408335191, 40835142, 40835134, 40835159, 40843450, 40843443, 40843468, 40843476, 40843401, 40843419, 40843427, 40843435, 40843518, 40843526, 40843534, 40843559, 40843542, 40843567, 40843484, 40843492, 40843500, 40843617, 40843625, 40843633, 40843641, 40843575, 40846594, 40843583, 40843591, 40843609, 40846644, 40846636, 40846701, 40846719, 40846941, 40846602, 40846610, 40846628, 40853137, 40853087, 40853103, 40853095, 40853160, 40853210, 40846958, 40852683, 40852816, 40854606, 40853541, 40854184, 40854614, 40854622, 40853293, 40854630. 40853434, 40853525, 40854689, 40854671, 40854697, 40854705, 40854713, 40854648, 40854655, 40854663, 40857443, 40854754. 40854770, 40854762, 40874174, 40854721, 40854739, 40854747, 40874315, 40874380, 40874406, 40874430, 40874463, 40874208, 40874240, 40874265, 40875379, 40875411, 40875387, 40875429, 40874489, 40875528, 40874794, 40874828, 40878167, 40878175, 40878191, 40878233, 40878241, 40878100, 40875569, 40878159, 40878357, 40878340, 40878373, 40878365, 40878399, 40878266, 40878316, 40878324, 40878332, 40878522, 40878514, 40878530, 40878563, 40878597, 40878837, 40878449, 40878480, 40878498, 40925091, 40925083, 40925125, 40925141, 40925182, 40885451, 40925018, 40925042, 40926685, 40925240, 40925224, 40926701, 40925190, 40925992, 40926784, 40925257, 46615886, 46605119, 46618334, 46583837, 46600193, 46505855, 46661914, 46661930, 46661948 на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" залізницею були прийняті до перевезення порожні власні вагони, які по прибуттю на станцію призначення на адресу ПрАТ “Інгулецький ГЗК”, своєчасно не забиралися ним на під`їзну колію, про що було складено акти загальної форми ф.ГУ-23 № 1618 віл 25.03.2024, № 1630 від 25.03.2024, № 1632 від 25.03.2024, № 1644 від 25.03.2024, № 1650 від 26.03.2024, № 1681 від 26.03.2024, про що вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблено відповідні записи в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф.ГУ-2 станції Інгулець і за весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування за відомостями ф. ГУ-46 №№26039136, 26039137, 26039139, 26039142, 26039143, 26039144. 27039150, 28039155, 28039156, 28039157, 30039164, 30039163 та збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками ф.ФДУ-92 №№ 28039006, 19049041 в загальній сумі 72 405 грн. (з ПДВ), вказані відомості плати відповідач підписав із зауваженнями: “Вагони пред`явлені в порушення договору № ПР/М-20240НЮдч, п. 7, згідно якого вагони здаються на під`їзну колію ПРАТ “ІНГЗК” в тій кількості, в якій прибули”, заявлена позивачем до стягнення плата за користування спірними вагонами в сумі 68 293, 56 грн нарахована за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 26039136, 26039137, 26039139, 26039142, 26039143, 26039144. 27039150, 28039155, 28039156, 28039157, 30039164, 30039163 відповідно до Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами та Збірника тарифів за весь час затримки спірних вагонів 68 293, 56 грн. плати за користування вагонами та 4 111, 44 грн. збору за зберігання вантажу не перевіряються в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України.
Доводи апеляційної скарги в частині “ …. Під час розгляду справи в суді першої інстанції Відповідач зазначав, що в спірний період вагони подавались з порушенням умов Договору № ПР/М-20240НЮдч «Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», яка примикає до станції Інгулець регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», укладеним 20.03.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат».
Тому відомості плати за користування вагонами форми ГУ - 46, складені для нарахування плати за користування вагонами, були підписані представниками Відповідача із запереченнями: «Вагони пред`явлені в порушення договору № ПР/ М-20240НЮдч, п. 7, згідно якого вагони здаються на під`їзну колію ПРАТ «ІНГЗК» в тій кількості, в якій прибули. Фактично прибувало більше вагонів, а здавалось менше.
Недостатня кількість підготовлених власних вагонів під навантаження повного маршруту.
Немає можливості приймати порожні вагони через забезпечення вагонами та перевищення переробної спроможності під`їзних колій».
Отже, плата за користування вагонами була нарахована неправомірно.
Але суд першої інстанції не надав належної оцінки аргументам Відповідача та не навів в оскаржуваному рішенні підстав, з яких він їх відхилив.
Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України ….
Відносини щодо перевезення вантажів залізницею регулюються, зокрема, Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України, та іншими нормативними актами.
У ст. 908 Цивільного кодексу України (ЦК України) зазначено, що …
Згідно зі ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (Статут) Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.
Статтею 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини Залізниці з Власником колії, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором.
ПРАТ «ІНГЗК» приєдналось до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом. За договором Перевізник - акціонерне товариство «Українська залізниця» та Замовник (вантажовласник, вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) (далі - Сторона або разом - Сторони), уклали цей Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір).
Згідно п.1.6. Договору «Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).»
За даним Договором передбачено право Замовника - відмовитися від прийняття порожніх власних вагонів Перевізника у випадках, якщо виключається можливість використання Замовником вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, та / або наданих без заявки Замовника.(п. 2.2.3. Договору).
20.03.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» був укладений договір № ПР/М-20240НЮдч «Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», яка примикає до станції Інгулець регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (Договір про експлуатацію).
В спірний період вагони подавались з порушенням умов Договору про експлуатацію. Тому відомості плати за користування вагонами форми ГУ - 46, складені для нарахування плати за користування вагонами, були підписані представниками Відповідача із запереченнями:
Вагони пред`явлені в порушення договору № ПР/М-20240НЮдч, п. 7, згідно якого вагони здаються на під`їзну колію ПРАТ «ІНГЗК» в тій кількості, в якій прибули. Фактично прибувало більше вагонів, а здавалось менше.
Недостатня кількість підготовлених власних вагонів під навантаження повного маршруту.
Немає можливості приймати порожні вагони через забезпечення вагонами та перевищення переробної спроможності під`їзних колій.
Отже, плата за користування вагонами була нарахована неправомірно. Зазначене підтверджується запереченнями представників Відповідача у відомостях ф. ГУ-46, зазначена обставина в свою чергу також вказує на неправомірність дій зі сторони Позивача в частині стягнення з Відповідача плати за користування вагонами…” колегія суддів відхиляє з огляду на наступне:
Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання     Глави 64 Цивільного кодексу України,    Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до  ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями    ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3      ст. 909 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 5   ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст. 908    та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
За приписами    п.п. 8 п. 6 розд. 1    Статуту залізниць України               накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
При цьому    Статут залізниць України    визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).
На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).
Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених   наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).
Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.
У даній справі, як зазначено вище, у березні  2024 року залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "Інгулецький ГЗК" порожні власні вагони на станцію призначення    Інгулець Придніпровської залізниці.
Згідно зі ст. 6 Статуту залізниці України вантаж    матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.
За сталою практикою Верховного Суду  порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені        Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.
Положеннями ст. 42   Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.
Відповідно до ст.ст. 46, 47 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
У разі прибуття вантажу на адресу одержувача, поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом та ін.), останній зобов`язаний прийняти такий вантаж від станції на відповідальне зберігання.
Для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії (ст. 64    Статуту залізниць України).
Статтею 71Статуту залізниць України   визначено, що порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Згідно з ст. 119    Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Згідно     з наказом Міністерства інфраструктури України №205 від 22.03.2019 року, у редакції   наказу №418 від 11.08.2021 року "Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги", зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.08.2021 року за № 1070/36692, до тарифів, плат та зборів, що вказані у розділах II і III Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 3, 023.
Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених   наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
За умовами п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених   наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999 року, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.
Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.
У п.п. 6, 7 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.
За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Згідно з п. 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.
Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).
Відповідно до п.п. 12 - 15 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.
Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.
За час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.
Плата за користування вагонами розраховується на підставі вимог ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, п.п.3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, затверджених    наказом Мінтрансу України №113 від 25.02.1999 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого       наказом Мінтрансу №317 від 26.03.2009 року.
За ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Згідно з п. 3 Правил складання актів, затверджених    наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.
Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. 
Щодо досліджуваної справи, то залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. При цьому наявність на станції призначення відповідача незабраних вагонів надало позивачу достатньо підстав вважати, що наступні поставлені вагони також будуть скупчуватися на коліях.
Відповідні факти засвідчено у складених на станції призначення актах загальної форми ГУ-23. 
Вказані акти складені у відповідності до вимог п. 8 Правил користування вагонами, пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року, містять інформацію про причину затримки вагонів на станції призначення та час початку і закінчення затримки з вини ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".
На підставі цих актів за час знаходження спірних вагонів на станції затримки, згідно із Тарифним керівництвом № 1 (затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 року № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за № 340/16356), розрахована, зокрема, плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 у загальній сумі 319 170,96 грн. з ПДВ.        
Таким чином, доказами вини відповідача у затримці вагонів на станції призначення Інгулець та правомірності дій залізниці є: акти загальної форми ГУ-23, повідомлення про затримку вагонів, відомості плати за користування вагонами ф. ГУ-46 та накладні, оформлені працівниками залізниці у відповідності з вимогами діючих нормативно-правових документів: п. п. 4, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, ст. ст. 119, 125 Статуту залізниць України, договору сторін.
Відповідач не довів, що  відповідні обставини мали місце з причин, які від нього, як від вантажовласника, не залежать.
Згідно з ч. 2   ст. 614 Цивільного кодексу України     відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, враховуючи, що затримка вагонів на підходах до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що раніше прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що, у свою чергу, свідчить про  вину останнього, та ненадання відповідачем доказів, які б спростовували ці обставини, місцевим господарським судом зроблено правильний висновок про обґрунтованість позовних вимог та, у тому числі, про нарахування позивачем відповідачу плати за користування вагонами у розмірі 68293 грн.56 коп., враховуючи при цьому, що розрахунок плати здійснений позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.
          За приписами ч.1   ст.74 Господарського процесуального кодексу України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Згідно з ч.1   ст.77 Господарського процесуального кодексу України        обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.                                                         
          За загальним правилом, доказування полягає не лише у поданні особами доказів, а і у доведенні їх переконливості, що у даному випадку скаржником зроблено не було.
          Доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1   статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частин 1, 4   статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.
У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі №     904/3583/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 4542,00 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ” на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі №904/3583/24 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2024 у справі №904/3583/24 залишити без змін.  
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,00 грн покласти на Приватне акціонерне товариство “ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ”.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                   М.О. Дармін

Суддя                                                                     О.В. Чус

Суддя                                                                             І.М. Кощеєв