ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/20084/23	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року (суддя Бондар М.В.) у справі №160/20084/23 за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частини НОМЕР_1 ) №290/од від 20.05.2023 “Про результати службового розслідування” про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника командира з тилу - начальника тилу підполковника ОСОБА_1 - “попередження про не повну службову відповідальність”;
- скасувати абзац 5 пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 №108 щодо позбавлення підполковника ОСОБА_1 щомісячної премії відповідно його особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 390% посадового окладу, стягнення “попередження про неповну службову відповідальність”, наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №290/од від 20.05.2023;
- ???зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в порядку визначеному пункту 3 розділу XXXII наказом Міністерства оброни України від 07.06.2018 №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 №745/32197 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що проходив військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_2 на посаді заступника командира військової частини з тилу – начальник тилу. На підставі наказу командувача військ оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” від 13.01.2023 №99, позивач звільнений з військової служби в запас. 30.05.2023 на підставі наказу (по стройовій частині) командира ВЧ НОМЕР_2 №108 позивач виключений зі списків особового складу, всіх видів забезпечення частини. Під час видання ВЧ НОМЕР_2 наказу по стройовій частині від 30.05.2023 №108,  на думку позивача, з ним не в повній мірі проведено розрахунок при звільненні з військової служби. Зокрема, відповідно до витягу із наказу відповідача-2 №108 від 30.05.2023 не враховано вимоги наказу Міністерства оброни
України від 07.06.2018 №260 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 №745/32197 “Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” (далі – Порядок №260). Так у абзаці 5 витягу з наказу №108 відповідачем-2 наказано позбавити щомісячної премії відповідно його особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 930% посадового окладу, (має стягнення “попередження про неповну службову відповідність”, наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №290/од від 20.05.2023). Вказаний наказ позивач вважав необгрунтованим через недоведеність вини позивача у скоєнні дисциплінарного правопорушення. З цих підстав вважав неправомірним позбавлення його права на виплату щомісячної премії. Крім цього, за позицією позивача, йому неправомірно не було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.
За наслідками розгляду справи суд першої інстанції дійшов таких висновків.
Так, суд зазначив, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятий за результатами проведеного службового розслідування, яким встановлено ряд порушень щодо використання пального. Оскільки до повноважень позивача віднесено контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин, то суд першої інстанції, прийнявши до уваги висновки службового розслідування, дійшов висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Дійшовши висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд зазначив і про правомірність позбавлення позивача права на отримання щомісячної премії, оскільки відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром. 
З приводу заявлених вимог щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, суд зазначив про те, що така допомога виплачується у випадку звільнення військовослужбовця з підстав, що прямо передбачені законодавством. Оскільки у спірному випадку позивач звільнився з військової служби з підстав, які не надають військовослужбовцю право на отримання одноразової грошової допомоги, то суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлених позивачем цих вимог.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач фактично посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про доведеність вини позивача у вчиненні дисциплінарного правопорушення. З цього приводу позивач зазначає те, що судом не було враховано тривала відсутність позивача на службі через неодноразові відрядження, що підтверджено наказами відповідача та з через перебування на лікуванні. Позивач зазначає, що під час перебування у відрядженнях та на лікування він не виконував покладені на нього обов`язки, а відтак не може нести відповідальність за неналежний контроль за використанням паливно-мастильних матеріалів.
Сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.
Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на участь його представника в іншому судовому засіданні.
Дослідивши вказане клопотання суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке. Відповідно до ч.1, 2 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, підставою для відкладення розгляду справи, зокрема, є повідомлені стороною причини неможливості явки, які визнані судом поважними. Суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем клопотання про відкладення розгляду справи подано в третє. Так, клопотання про відкладення розгляду справи раніш позивачем подавалися до судових засідань, які призначалися 10.09.2024, 15.10.2024. Суд апеляційної інстанції вважає, що такі дії позивача свідчать про зловживання процесуальними правами, при цьому, надання пріоритетності тим чи іншим засіданням, участь у цих засіданнях, як про це зазначено в останньому клопотанні про відкладення розгляду справи, є правом сторони, але таке право, зокрема, не повинно перешкоджати розгляду справи судом у визначені законом строки.
З цих підстав судом розглянуто справу в порядку письмового провадження у відповідності на положень п.2 ч.1 ст.311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 з 25.08.2020 до 30.05.2023 займав посаду заступника командира військової частини з тилу - начальник тилу ВЧ НОМЕР_2 .
На підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.05.2023 №108 (по стройовій частині) підполковника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), заступника командира військової частини з тилу - начальника тилу, звільненого наказом командувача військ оперативного командування “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ”  (по особовому складу) від 31.01.2023 №40, відповідно до пункту третього частини п?ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", у запас за підпунктом “г” (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) вважати, що справи та посаду здав 30.05.2023.
З 30.05.2023 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Позивач позбавлений щомісячної премії відповідно його особистого внеску у загальні результати служби у розмірі 390% посадового окладу, (має стягнення "попередження про неповну службову відповідність", наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №290/од від 20.05.2023).
Встановлено, що наказом командувача Оперативно-стратегічного угрупування військ “ ІНФОРМАЦІЯ_5 ” від 14.04.2023 №126 од “Про призначення службового розслідування” призначено проведення службового розслідування стосовно командування ВЧ НОМЕР_2 , з метою уточнення причин та умов, що сприяли незадовільній організації забезпечення по службі паливно-мастильних матеріалів у ВЧ НОМЕР_2 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною порушення.
За наслідком проведеного службового розслідування складено відповідний акт №2239 дск/п від 04.05.2023. Під час службового розслідування комісією встановлені порушення:
- безпідставне списання дизельного палива за фактично невиконану роботу у роті матеріального забезпечення протягом січня-березня 2023 року;
- понаднормове списання дизельного палива протягом січня-березня 2023;
- понаднормове списання дизельного палива протягом 2022;
- прилади обліку напрацювання та спідометри машин в перевірених підрозділах неопломбовані або опломбовані пломбами невстановленого походження;
- пальне в підрозділи передається формально без оформлення встановленим порядком відповідних документів;
- відсутній контроль посадових осіб ВЧ НОМЕР_2 , які відповідають за організацію використання бойової та іншої техніки, за якістю, правильністю застосування і ощадливим використанням пального та мастильних матеріалів.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що відповідно до проведених розрахунків, встановлено понаднормове списання дизельного палива, що свідчить про утворення надлишків дизельного палива на встановлену кількість. Разом з тим, за результатами проведеної інвентаризації у ВЧ НОМЕР_2 за 2022 рік, затвердженої наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 28.12.2022 №625, надлишків та нестач дизельного палива не виявлено. Даний висновок проведеної інвентаризації свідчить про поверхневе її проведення посадовими особами ВЧ НОМЕР_2 або про неправомірні дії відповідальних за оформлення дорожніх листів посадових осіб з метою заволодіння (привласнення) вказаним надлишковим майном. Комісією також встановлено, що в порушення вимог пункту 3.45 Інструкції про використання автомобільної техніки, заступник командира з тилу – начальник тилу ВЧ НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 участі у проведенні аналізів використання і роботи машин, витрат моторесурсів та пального у ВЧ НОМЕР_2 не приймає. Відповідно до пункту 8.3 Інструкції про використання автомобільної техніки, контроль за правильністю використання машин, витрати річних моторесурсів та пального повинен здійснюватися щомісяця заступником командира військової частини з озброєння (начальником автомобільної служби), заступником командира військової частини з тилу, начальниками родів військ та служб (у підпорядкованих підрозділах). Комісія вважає, що контроль за правильністю використання машин, витрати річних моторесурсів та пального  у ВЧ НОМЕР_2 не організований, посадовими особами військової частини не проводиться або проводиться формально. Також, наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.12.2022 №1214 призначено внутрішньо-перевірочну комісію по перевірці дорожніх листів під головуванням заступника командира з тилу ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 . Однак, в порушення пункту 8.5. Інструкції про використання автомобільної техніки, рішення командира ВЧ НОМЕР_2 за результатами роботи комісії, які відображені в акті, наказом не оформлені. Причинами виявлених порушень стали, зокрема, нехтування вимогами Статуту внутрішньої служби ЗСУ щодо постійного контролю за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального і мастильних матеріалів з боку заступника командира з тилу – начальника тилу ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 .
У акті службового розслідування зроблені наступні висновки щодо позивача: неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та випадком, що стався є відсутність контролю за витрачанням пального у підрозділах частини, незадовільний рівень організації та контролю за експлуатацією техніки підпорядкованих служб тилу ВЧ НОМЕР_2 , невжиття заходів для боротьби з втратами (нестачами) пального, понаднормовим списанням та його нераціональним використанням. Вказані дії призвели до скоєння дисциплінарного правопорушення, а саме: неналежне виконання службових обов`язків. Вина військовослужбовця у формі прямого умислу. Пом`якшувальні обставини: відповідно до службових характеристик за час проходження служби підполковник ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони.
Згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.05.2023 №290од “Про результати службового розслідування” відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 №1503/31371, на підставі наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " (далі – ОСУВ "ХОРТИЦЯ") від 14.04.2023 №126 од "Про призначення службового розслідування", визначеною комісією, проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, які сприяли незадовільній організації забезпечення по службі пально-мастильних матеріалів у військовій частині НОМЕР_2 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. 
Заступник командира з тилу - начальник тилу ВЧ НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 не здійснював рівень організації та контролю за експлуатацією техніки підпорядкованих служб тилу ВЧ НОМЕР_2 , невжиття заходів для боротьби з втратами (нестачами) пального, понаднормове списання та його нераціональне використання. 
Вказані вище дії призвели до скоєння дисциплінарного правопорушення, а саме: неналежне виконання службових обов`язків.
Своїми діями заступник командира з тилу - начальник тилу ВЧ НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_1 порушив вимоги нормативно-правових актів:
статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; 
статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками. положеннями, інструкціями; 
статті 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині здійснення контролю за ощадливим витрачанням і правильним використання пального та мастильних матеріалів в озброєнні, бойовій та іншій техніці служби, ведення обліку і складання звітності у встановленому порядку, щомісячним проведенням з підрозділами і підпорядкованим складом бригади звірок облікових даних, проведенням в установлені терміни перевірок підрозділів відповідно до своїх обов`язків зі складанням відповідних актів;
статті 96 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині організації правильної експлуатації технічних засобів служби роботи, пов`язаної з прийманням, зберіганням і видачею у підрозділи пального, мастильних матеріалів, спеціальних рідин і технічних засобів, а також роботи пунктів заправлення, здійснення аналізу витрачання пального і мастильних матеріалів та підготовки його для підбиття підсумків діяльності за місяць;
пункту 3.2.3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300 (зі змінами), в частині організації щомісячного знімання залишків пального в баках автомобілів та на складі частини; проведення обліку та звітності щодо пального мастильних матеріалів, спеціальних рідин та технічних засобів;
пункту 6 розділу XVIII Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України в частині списання використаного пального підрозділами військової частини, яке знімається з їх обліку на підставі донесень про наявність та рух військового майна, які оформлюються командирами підрозділів та щомісяця надаються до служби забезпечення; 
пункту 7 розділу XVIII Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, в частині щомісячного зняття залишків пального в баках машин (агрегатах) підрозділу, а в резервуарах (цистернах) складу пального та пункту заправлення - записами в книзі обліку замірів у резервуарах (цистернах). 
За вчинені порушення пунктом 1 вказаного наказу заступника командира з тилу - начальник тилу ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення – “попередження про неповну службову відповідність”.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та обгрунтованості притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і, як наслідок, правомірності позбавлення позивача права на щомісячну премію, з огляду на таке.
Законом України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України” затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Згідно із ст.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
У відповідності до ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Отже, факт невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків може бути підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений    Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV(далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно абзаців 11, 19 статті 77 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з тилу зобов`язаний:
- здійснювати контроль за якістю, правильністю застосування і ощадливим витрачанням пального, мастильних матеріалів і спеціальних рідин та виконанням вимог безпеки при поводженні з ними;
- організовувати й контролювати ведення обліку та звітності в установленому порядку.
Згідно з абзацами 6, 17 пункту 3.1.9. Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України “Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України” №300 від 16.07.1997 (далі – Положення №300) усі посадові особи військової частини (з`єднання), які відають військовим (корабельним) господарством, повинні: 
- здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням;
- вести узагальнений облік  втрачених матеріальних засобів за підпорядковані служби (підрозділи) в натуральних  або  вартісних показниках.
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, враховуючи те, що позивач обіймав посаду заступника командира військової частини з тилу - начальника тилу, то до його обов`язків віднесено контроль за витрачанням пального у підрозділах частини, вжиття заходів для боротьби з втратами (нестачами) пального, понаднормовим списанням та його нераціональним використанням.
У спірному випадку, як зазначено вище, службовим розслідуванням встановлено понаднормове списання дизельного палива у військовій частині.
Встановивши такі обставини справи та прийнявши до уваги службові обов`язки позивача, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про встановлений факт неналежного виконання позивачем службових обов`язків.
З огляду на доводи апеляційної скарги позивач не заперечує встановленні службовим розслідування факти понаднормового списання палива, як і не заперечує своїх службових обов`язків, обумовлених займаною посадою. Натомість, позивач вказує на те, що службовим розслідуванням не було встановлено вини у понаднормовому списанні палива саме позивача, оскільки останній тривалий час перебував у відрядженнях поза межами військової частини та на лікуванні, у зв`язку з чим об`єктивно не міг здійснювати контроль за використанням пального у військовій частині.
Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що накладенню дисциплінарного стягнення повинно передувати доведення вини військовослужбовця у вчиненні дисциплінарного проступку.
З цих підстав суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи позивача про те, що згідно з наданими відповідачем наказами перебував у відрядженні в періоді часу: червень 2022 року – 31 січня 2023 та перебував на лікуванні в період часу січень-травень 2023 року (т.1 а.с.154-161).
В той же час, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини позивача, суд апеляційної інстанції враховує те, що згідно з актом службового розслідування №2239 дск/п від 04.05.2023 факти понаднормового списання палива були встановленні до вказаних періодів перебування позивача у відрядженнях та на лікуванні. Так, згідно за актом службового розслідування такі факти були встановлені на підставі подорожніх листів виписаних і в період до червня 2022 року, а саме за період лютий-травень 2022 року. Тобто, в період коли позивач обіймав посаду заступника командира військової частини з тилу - начальника тилу та за який відсутні докази щодо фактичного не виконання позивачем своїх службових обов`язків через відрядження чи лікування.
Таким чином, аргументи позивача щодо недоведеності під час службового розслідування його вини у вчиненні дисциплінарного проступку, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з пунктом 1 Розділу XVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.
Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром. 
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивача правомірно було позбавлено премії в розмірі 390% посадового окладу за період часу з 01.05.2023 до 16.05.2023, про що свідчить абзац 5 пункту 1 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.05.2023 №108, саме за місяць, в якому було накладено дисциплінарне стягнення, що було реалізовано на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 20.05.2023 № 290од.
Стосовно заявлених позивачем вимог про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні.
Згідно з пунктом 3 розділу ХХХІІ Порядку №260 особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу та звільняються зі служби за власним бажанням, іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, визначених    Переліком сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413, та мають вислугу десять календарних років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
У відповідності до Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини:
виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері);
утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька);
укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України;
хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості;
необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років;
наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей;
неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону);
довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.
Отже, Перелік №413 визначає вичерпний перелік сімейних обставин та інших поважних причин звільнення через які надає право військовослужбовцю на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
В той же час, вищевказаний Перелік не містить такої підстави для звільнення з військової служби, в цілях визначення права на виплату одноразової грошової допомоги, як один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років. 
Саме через вищевказану підставу - “один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років”, як зазначено вище, з позивачем був розірваний  про проходження військової служби та його було звільнено в запас. 
Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що у командира ВЧ НОМЕР_2 були відсутні правові підстави для нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. 
З огляду на доводи апеляційної скарги позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про незаконність чи необгрунтованість висновків суду першої інстанції, в цій частині заявлених вимог.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-                                         

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року у справі №160/20084/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

           Повний текст постанови складено 26.11.2024
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк