Номер провадження: 22-ц/813/5616/24 
Справа № 521/21428/23
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю.В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/21428/23
Номер провадження: 22-ц/813/5616/24

Одеський апеляційний суд у складі:
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:
- позивач - Обслуговуючий кооператив «Дербі»,
- відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційними скаргами адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», та ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Тополевої Ю.В. 11 квітня 2024 року, повний текст рішення складений 12 квітня 2024 року, 

встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Обслуговуючий кооператив «Дербі» (далі - ОК «Дербі») звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОК «Дербі» заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період - з 01.09.2021 по 31.08.2023 роки в розмірі – 8 339,78 грн.. Також позивач просить стягнути судові витрати.
ОК «Дербі» обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Житловий будинок, в якому знаходиться належна відповідачці квартира, перебуває в обслуговуванні ОК «Дербі» на підставі акту приймання-передачі від 15 квітня 2021 року, укладеного між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР».
01.09.2021 р. між ТОВ «ХАНБЕР» (Довіритель) та ОК «Дербі» (Повірений) був укладений договір доручення щодо здійснення його сторонами діяльності з обслуговування житлового будинку, згідно якого Довіритель доручає Повіреному здійснювати збір коштів від фізичних та юридичних осіб для забезпечення життєдіяльності житлового будинку, а також понесених Довірителем за договорами з постачальниками комунальних послуг, зокрема витрат з електропостачання, водопостачання та водовідведення. 
Відповідачка споживає житлово-комунальні послуги з електропостачання, водопостачання та водовідведення, опалення, вивезення твердих побутових відходів, утримання будинку та прибудинкової території, однак їх не оплачує у повному обсязі. 
Станом на 30.08.2023 року у відповідачки наявна заборгованість зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку в розмірі – 8 339,78 грн. Враховуючи наявну заборгованість, ОК «Дербі» вимушений звернутися до суду з даним позовом (Т. 1, а. с 1 -12).

Позиція відповідачки в суді першої інстанції

У березні 2024 року від ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву (Т. 1, а. с. 173 - 201). 
У відзиві представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «Дербі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Посилається на те, що що ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_1 . У неї відсутня заборгованість перед ОК «Дербі» зі сплати внесків на обслуговування багатоквартирного будинку. 
ТОВ «ХАНБЕР» є замовником будівництва житлового будинку АДРЕСА_2 , та не є власником багатоквартирного будинку, якими фізичні особи співвласники багатоквартирного житлового будинку, що унеможливлює передачу будинку ОК «Дербі» для його обслуговування.
ОК «Дербі» може обслуговувати виключно тільки майно членів цього кооперативу.
Дії ТОВ «Хантер» та ОК «Дербі» є схемою з вимагання коштів від інвесторів – співвласників багатоквартирного житлового будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні вищевказаного позову Обслуговуючого кооперативу «Дербі». 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 01.09.2021 р. між ТОВ «ХАНБЕР» (Довіритель) та ОК «Дербі» (Повірений) був укладений договір доручення, яким не передбачено повноваження обслуговуючого кооперативу на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка виникла перед ТОВ «ХАНБЕР». Саме останньому належить право звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (Т. 1, а. с. 111 - 114).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Бороган Валентин Володимирович, діючий від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», в апеляційній скарзі просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Дербі» у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує на те, що: 1) відповідачка не спростувала надання їй житлово-комунальних по слуг обслуговуючим кооперативом. Від отримання послуг відповідачка не відмовлялась, однак не оплачувала їх вартість. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг н е може бути підставою для звільнення від оплати спожитих послуг; 2) відповідачка не надала доказів щодо надання послуг неналежної якості, як не довела фактів невиконання позивачем обов`язку з надання послуг (Т. 2, а. с. 1 - 12).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 , діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року змінити мотивувальну частину вказаного рішення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права щодо мотивування висновків суду, надавши оцінку кожному аргументу Самсонено ЄВ., викладених у відзиві на позов.
Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції у мотивувальній частині надав оцінку тільки Договору доручення від 0109.2021 р., укладеного між ТОВ «ХАНТЕР» та ОК «Дербі» та відсутності в матеріалах справи інформації щодо боржника та житлового приміщення, за експлуатацію якого виникла заборгованість. Разом з тим: - судом не була надана оцінка кожному доводу відповідачки, викладених у відзиві на позов; - судом проігноровано заяву ОСОБА_1 щодо постановлення окремої ухвали стосовно порушення діючого законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення (Т. 2, а. с. 37 - 40).

Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», ОСОБА_2 , діюча від імені ОСОБА_1 , просить залишити без задоволення апеляційну скаргу представника обслуговуючого кооперативу.
Представник відповідачки вказує на те, що: 1) представник позивача неправильно трактує діюче законодавство України та вводить суд в оману щодо наявності заборгованості ОСОБА_1 перед ОК «Дербі»; 2) жодна наведена позивачем норма діючого законодавства щодо спірних правовідносин застосуванню не підлягає; 3) у ОК «Дербі» відсутні права управляти багатоквартирним житловим будинком (Т. 2, а. с. 46 - 53).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року (Т. 2, а. с. 25 - 25 зворотна сторона).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 з копією ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційною скаргою отримано особисто ОСОБА_1 04 червня 2024 року (Т. 2, а. с. 27).
Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 21.05.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 20.05.2024 року доставлено до електронної скриньки адвоката Борогана Валентина Володимировича (Т. 2, а. с. 29 зворотна сторона).
11 серпня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року (Т. 2, а. с. 38 - 40).
22 серпня 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , на апеляційну скаргу представника ОК «Дербі» (т. 2, а. с. 46-53)
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року (Т. 2, а. с. 56 - 57).
Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 03.09.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 03.09.2024 року доставлено до електронної скриньки ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 (Т. 2, а. с. 58 зворотна сторона).
Відповідно до довідки про доставку електронного листа від 03.09.2024 року документ в електронному вигляді «01 (Р) Відкриття» від 03.09.2024 року доставлено до електронної скриньки адвоката Борогана Валентина Володимировича та ОК «Дербі» (Т. 2, а. с. 59 - 59 зворотна сторона).
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що учасники справи є повідомленими про надходження апеляційних скарг та розгляд справи в апеляційному суді.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.10.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.
Дана справа з ціною позову є малозначною, тому згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , та апеляційна скарга адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», не підлягають задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

29 липня 2021 року між ТОВ «ХАНБЕР» та ОСОБА_1 укладено акт прийому-передачі до Договору № 2.7.3/2018 купівлі-продажу майнових прав від 23.10.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняла від ТОВ «ХАНБЕР» об`єкт майнових прав - квартиру АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 19).
Відомості щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.
Актом приймання-передачі комплексу в обслуговування та в експлуатацію від 15.04.2021 року підтверджено передачу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від ТОВ «ХАНБЕР» до ОК «Дербі» в обслуговування та в експлуатацію (Т. 1, а. с. 14).
01 вересня 2021 року між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР» укладено договір доручення № 03, предметом якого є - діяльність сторін, яка спрямована на обслуговування житлового будинку за адресою - АДРЕСА_3 (Т. 1, а. с. 22).
Відповідно до п. п. 1.2., 1.4. договору ТОВ «ХАНБЕР» доручає, а ОК «Дербі» приймає в обслуговування та експлуатацію будинок та зобов`язується в межах договору здійснювати комплекс юридичних та фактичних дій від імені та в інтересах ТОВ «ХАНБЕР», за його рахунок, та у відповідності до його вказівок, з метою представництва та захисту законних інтересів ТОВ «ХАНБЕР» перед юридичними та/або фізичними особами, власниками або користувачами житлових та/або нежитлових приміщень багатоповерхового будинку. 
Операції, здійснені ОК «Дербі» за договором, створюють, змінюють, припиняють цивільні права й обов`язки ТОВ «ХАНБЕР».
ТОВ «ХАНБЕР» були укладені договори на водопостачання, постачання газу, на вивезення твердих побутових відходів, обслуговування ліфтів.
Протягом періоду з 03.11.2021 р. по 08.05.2023 р. загальними зборами членів ОК «Дербі» приймалися рішення щодо порядку розподілу витрат на утримання багатоквартирного житлового будинку, затвердження розміру внесків на утримання багатоквартирного житлового будинку.
Згідно наданого позивачем взаєморозрахунку із споживачами послуг (Т. 1, а. с. 146 – 148) за ОСОБА_1 рахується заборгованість за спожиті послуги у розмірі – 8 339,78 грн..
По справі виникли правовідносини щодо оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. 

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційних скаргах 

Проаналізувавши встановлені по справі обставини, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п. 6, 13 ст. 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ст.1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Пунктами 1 ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та відповідний обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно зі ст. ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвестором та користується квартирою за адресою - АДРЕСА_4 , що підтверджується актом прийому – передачі до Договору № 2.7.3/2018 купівлі- продажу майнових прав від 23.10.2018 р. (Т. 1, а. с. 19). Відомості щодо реєстрації права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутні.
Актом приймання-передачі комплексу в обслуговування та в експлуатацію від 15.04.2021 року підтверджено передачу багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від ТОВ «ХАНБЕР» до ОК «Дербі» в обслуговування та в експлуатацію (Т. 1, а. с. 14).
01 вересня 2021 року між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР» укладено договір доручення № 03, предметом якого є - діяльність сторін, яка спрямована на обслуговування житлового будинку за адресою - АДРЕСА_3 (Т. 1, а. с. 22).
Відповідно до п. п. 1.2., 1.4. договору ТОВ «ХАНБЕР» доручає, а ОК «Дербі» приймає в обслуговування та експлуатацію будинок та зобов`язується в межах договору здійснювати комплекс юридичних та фактичних дій від імені та в інтересах ТОВ «ХАНБЕР», за його рахунок, та у відповідності до його вказівок, з метою представництва та захисту законних інтересів ТОВ «ХАНБЕР» перед юридичними та/або фізичними особами, власниками або користувачами житлових та/або нежитлових приміщень багатоповерхового будинку. 
Операції, здійснені ОК «Дербі» за договором, створюють, змінюють, припиняють цивільні права й обов`язки ТОВ «ХАНБЕР».
За договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя (ч.1 ст. 1000 ЦК України).
Повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим (ч.1 ст. 1004 ЦК України).
Положенням статті 1006 ЦК України визначені обов`язки повіреного, а саме: повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.
Отже, відповідно до укладеного між ОК «Дербі» та ТОВ «ХАНБЕР» договір доручення, ОК «Дербі» мав право обслуговувати будинок, зобов`язаний здійснювати комплекс дій від імені довірителя за його рахунок та у відповідності до його вказівок.
У вищевказаному договорі доручення не заначено, що ОК «Дербі» має повноваження подавати позовні заяви про стягнення заборгованості самостійно, тому, позовні вимоги ОК «Дербі» є недоведеними. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, так як ОК «Дербі» не є особою, цивільне право якої порушено відповідачем у справі, а є повіреним ТОВ «ХАНБЕР», саме якому і належить право звернення до суду із відповідним позовом.
Виходячи з вищевказаного доводи апеляційної скарги представника ОК «Дербі», як і вищевказані доводи апеляційної скарги представника відповідачки є неспроможними. У зв`язку з вказаним, апеляційний суд, виходячи з того, що у справі наявний неналежний позивач, не надає оцінку доводам апеляційних скарг, щоб не створити преюдиційність висновків суду.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , та апеляційної скарги адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», є недоведеними, а тому вони підлягають залишенню без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є справедливим, законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, 
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , діючої від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 

Апеляційну скаргу адвоката Борогана Валентина Володимировича, діючого від імені Обслуговуючого кооперативу «Дербі», – залишити без задоволення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2024 року – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                                         А. П. Заїкін

Судді:                                                        С. О. Погорєлова                                                
                                                               О. М. Таварткіладзе