ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1907/24 Справа № 235/4538/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнєцова А. С. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 вересня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В. захисника особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який діє в інтересах  ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу захисника Туренка Д.О. на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2024 року, щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, офіцер штабу в/ч НОМЕР_2 бригада, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 07.06.2024 року о 21 годині 22 хвилині в Донецькій області Покровському районі м. Покровськ вул. Захисників України БП АН04 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen T4 державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецприладу Alcotest 0134 Drager 6810 та проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився під час проведення відеозапису. Від керування відсторонено, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2024 року ОСОБА_2  визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вважаючи постанову незаконною та необґрунтованою захисник ОСОБА_1   оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що спричинило необґрунтоване застосування стягнення, як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою виходячи з наступного. Вважає, що відповідно до змісту відеозапису доданого до протоколу, встановлено що військовослужбовець ОСОБА_2 візуально не має жодних ознак алкогольного сп`яніння про які вказано у фабулі протоколу, очі в повній мірі реагують на світло, поведінка цілком відповідає обстановці. Мова чітка та логічно послідовна між собою, зі збереженням інформаційно-смислового змісту. Також вказує, що відеозапис з місця події всупереч вимог статті 268 КУпАП не містить роз`яснення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тим більше з урахуванням правової необізнаності особи правопорушника. Вказує, що ОСОБА_2 потребував правової допомоги адвоката, у повній мірі не розуміючи правових наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що відеозапис долучений до матеріалів адміністративної справи не містить будь-яких доказів та фактів безпосереднього керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 . Вважає, що відеозапис також не підтверджує чіткої відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду – без змін за таких підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність  ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 818691, згідно якого 07.06.2024 року о 21 годині 22 хвилині в Донецькій області Покровському районі м. Покровськ вул. Захисників України БП АН04 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Volkswagen T4 державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецприладу Alcotest 0134 Drager 6810 та проходження медичного огляду в медичному закладі відмовився під час проведення відеозапису. Від керування відсторонено, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Водію  ОСОБА_2 були роз`яснено процесуальні права. Наявні підписи  ОСОБА_2 про отримання копії протоколу та ознайомлення із змістом протоколу. (а.с.1)
Направленням на огляд  ОСОБА_2 як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 07.06.2024 року. (а.с2)
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,  ОСОБА_2 , результати – огляд не проводився, у зв`язку з відмовою. (а.с.3)
Диском із відеозаписом на якому зафіксовано як ОСОБА_2 надав пояснення, а саме, що керував транспортним засобом Volkswagen T4 за відсутності водійського посвідчення. На вимогу поліцейського пройти на місці огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за допомогою газоаналізатора Драгер, - відмовився. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів у в закладі охорони здоров`я, - відмовився, у зв`язку з тим, що виконує бойове завдання та його чекає особовий склад. Також ОСОБА_2 пояснив, що напередодні вживав алкогольні напої.
Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях  ОСОБА_2 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дії  ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що відеозапис долучений до матеріалів адміністративної справи не містить будь-яких доказів та фактів безпосереднього керування транспортним засобом саме ОСОБА_2 , не заслуговують на увагу, оскільки керування транспортним засобом ОСОБА_2 за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується його особистими поясненнями які зафіксовані у вказаному апелянтом відеозаписі.
Також у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не заперечує факт керування транспортним засобом.
Доводи апеляційної скарги, що відеозапис також не підтверджує чіткої відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу, є безпідставними та спростовуються вказаним апелянтом відеозаписом, згідно якого на законну вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спецприладу Alcotest 0134 Drager 6810 та проходження медичного огляду в медичному закладі, ОСОБА_2 чітко відмовився.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які встановлені ст. 17 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що відеозапис з місця події всупереч вимог статті 268 КУпАП не містить роз`яснення прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є безпідставними, оскільки роз`яснення ОСОБА_2 його прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП і повідомлення про дату час та місце розгляду справи, підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі.
Доводи апелянту, що з відеозапису доданого до протоколу, військовослужбовець ОСОБА_2 візуально не має жодних ознак алкогольного сп`яніння про які вказано у фабулі протоколу, очі в повній мірі реагують на світло, поведінка цілком відповідає обстановці. Мова чітка та логічно послідовна між собою, зі збереженням інформаційно-смислового змісту, є безпідставними, оскільки наведені апелянтом міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер.
Оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «;Про дорожній рух»,постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.
Згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2 працівниками поліції були виявлені ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.
Вказані ознаки алкогольного сп`яніння прямо передбачені інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_2 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними і не підтверджені доказами.
Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Туренка Д.О. залишити без задоволення.
Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2024 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя