УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №277/1275/24 Головуючий у 1-й інст. Корсун Т. Г. 
Номер провадження №33/4805/1409/24
Категорія ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Козирєва І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 24 серпня 2024 року о 01-05 год в с. Бараші, по вул. Південна, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія відповідної категорії (правопорушення вчинено повторно протягом року - 26 червня 2024 року протокол ААД745221 був притягнутий за ч. 5 ст. 126 КУпАП) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення вимови, порушення координації рухів). Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та в лікарні відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР та п. 2.1 «а» ПДР. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Козирєв І.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що матеріали справи не містять належним доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованих правопорушеннях. Зокрема, відмова від підписання розписок не може вважатися доказом визнання особою вини, направлення на огляд водія не має жодного юридичного значення, оскільки оформлене після пропозиції проходження огляду у медичному закладі. На думку адвоката, рапорт працівника поліції є внутрішнім документом для службового користування та не є доказом в розумінні норм ст. 251 КУпАП, а довідка до протоколу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та позбавлення права керування на підставі постанови Богунського районного суду міста Житомира від 22 листопада 2023 року у справі №295/14759/23 містить недостовірні відомості, а розгляд вказаної справи триває у апеляційному суді.
Окрім того, захисник зазначив, що у провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа №295/11544/24 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №007961 від 26 червня 2024 року. 
Також звертає увагу, що станом на день подачі апеляційної скарги у провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває справа №278/3651/24 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №745221 від 26 червня 2024 року).
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Козирєва І.М., який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, який позбавлений права керування транспортними засобами з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116820 від 24 серпня 2024 року ОСОБА_1 24 серпня 2024 року о 01-05 год в с. Бараші, по вул. Південна, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота, порушення вимови, порушення координації рухів). Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та в лікарні відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП. Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Встановлені судом обставини підтверджено наступними доказами: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №116824 та ЕПР1 №116820 від 24 серпня 2024 року; розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу;  направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2024 року, згідно з яким ОСОБА_1  направлявся на огляд у Комунальне некомерційне підприємство «Ємільчинська лікарня», огляд не проводився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд не провадився;  копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №007961 від 26 червня 2024 року, відповідно до якої 26 червня 2024 року водій  ОСОБА_1  керував транспортним засобом, будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортним засобом Богунським районним судом м. Житомира від 22 листопада 2023 року у справі №295/14759/23 терміном на 1 рік, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП;  розпискою до протоколу про адміністративне правопорушення про зобов`язання про відсторонення водія від керування транспортним засобом; розпискою щодо передачі керування особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування;  рапортом працівника поліції; довідкою до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП притягувався, права керування позбавлений на підставі постанови Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2023 року у справі №295/14759/23, посвідчення водія відсутнє; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2023 року у справі №295/14759/23; долученими до матеріалів справи відеозаписами із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського,
На думку апеляційного суду процедура проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції з дотриманням вимог закону.
Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735(далі Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
За положенням ст. 266 КУпАП  особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Так, з відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 та намагається його відкрити. Працівники поліції вказують на причину зупинки – керування автомобілем у комендантську годину. Щодо документів водія, водій зазначив, що водійське посвідчення не отримував, авто належить товаришу, завозив на машині дівчину. На запитання працівника поліції водій заперечив вживання алкоголю, від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Разом з тим йому роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду. Потім поліцейські роз`яснили ОСОБА_1 передбачені законом права та обов`язки, оголосили водію складені щодо нього протоколи серії ЕПР1 №116824 за ч. 5 ст. 126 КУпАП та серії ЕПР1 №116820 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, повідомили про дату розгляду справи у районному суді, відсторонили від керування транспортним засобом до повного витверезіння. Від підпису водій відмовився. 
При цьому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, відображені в протоколі, а саме: запах з порожнини рота, порушення вимови, порушення координації рухів. Не спростовує вказане і відеозапис, який міститься у матеріалах справи.
Щодо посилання скаржника на неналежність рапорту поліцейського як доказу, варто зазначити, що рапорт є лише одним із доказів, на підставі яких можна встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи, а згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 категорично відмовився від ознайомлення та підпису адміністративних матеріалів. 
Таким чином наведені в апеляційній скарзі доводи не заслуговують на увагу і не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду був причиною складання протоколу про адміністративне правопорушення за п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Як встановлено судом, постановою Богунського районного суду міста Житомира від 22 листопада 2023 року у справі №295/14759/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 14-15). Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.11.2024 вищевказана постанова залишена без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
З урахуванням наведеного, вірно встановивши обставини справи, за відсутності будь-яких відомостей щодо оскарження постанови, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим  пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.
Частина 5 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Відповідно до пунктів 4, 5 розділу VII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, вчинені повторно» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Судом встановлено та підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 116824 від 24 серпня 2024 року ОСОБА_1 24 серпня 2024 року о 01-05 год в с. Бараші, по вул. Південна, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року (26 червня 2024 року протокол серії ААД №745221 був притягнутий за ч. 5 ст. 126 КУпАП), чим порушив п. 2.1 «а» ПДР. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Також судом встановлено, що постановою серії ДП18 №007961 від 26 червня 2024 року до ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді штрафу 20400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).
У провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа №295/11544/24 за позовом ОСОБА_1 до УПП у Житомирській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №007961 від 26 червня 2024 року. 
Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 18 жовтня 2024 року у справі №278/3651/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №745221 від 26 червня 2024 року).
Отже, кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами та відповідає вимогам закону, а вказаний протокол є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст. 251 КУпАП. 
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом та підтвердив відсутність при собі посвідчення водія. Крім того, було з`ясовано та доведено, що останній повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП.
Доказів, що спростовують достовірність вищезазначених постанов апелянт та його захисник не надали, натомість ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №116824 від 24 серпня 2024 року озвучено, від підпису той категорично відмовився.
Слід також зазначити, що  досліджені у матеріалах справи докази свідчать про умисне продовження ОСОБА_1 порушення закон, а саме керування транспортним засобом без посвідчення водія та з ознаками алкогольного сп`яніння, ігноруючи заборони, а вказані порушення носять систематичний характер.
Доводи апелянта про відсутність у його діях ознак повторності, є непереконливими, оскільки згідно з диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП відповідальність настає саме за повторне вчинення протягом року правопорушень, передбачених частинами 2 - 4 ст. 126 КУпАП. 
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
У законі не вживається поняття наявність посвідчення водія чи його відсутність, мова йде саме про право керування транспортними засобами.
Стаття 30 КУпАП не перешкоджає застосування судами стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами щодо осіб, які не мають посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
З урахуванням зазначеного, рівними перед законом, в частині накладення стягнення та реалізації своїх прав, будуть як особи, які на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення офіційно не отримали посвідчення водія на право керування транспортними засобами, так і особи, які отримали таке посвідчення.
Позбавляючи права мати посвідчення водія на право керування транспортними засобами як офіційного документу, що підтверджує спеціальний статус його власника, а саме права керувати транспортними засобами навіть у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення офіційно не отримала посвідчення водія, однак здійснювала керування транспортним засобом, законодавець таким чином позбавляє особу можливості реалізації такого права у законний спосіб на певний строк у подальшому, що, в даному випадку, узгоджується з положеннями ст.ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Санкція статті 130 ч. 2 КУпАП є безальтернативною та закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості призначити будь-яке інше адміністративне стягнення. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП не надано.
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 . 
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 із урахуванням ст. 36 КУпАП відповідає санкції ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення та є співмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь