ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          31 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/7577/24	

Головуючий суддя І інстанції – Бондар М.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чепурнова Д.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року в адміністративній справі №160/7577/24 за позовом   ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум; 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум. 
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення  та  прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач до моменту самовільного залишення військової частини не надавав безпосереднім командирам та командуванню військової частини відповідних медичних висновків для того щоб військова частина могла нарахувати та виплатити йому належні види додаткового грошового забезпечення, а з 23 грудня 2023 року позивач не проходить військову службу та не виконує обов`язків військовослужбовця. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
З довідки ВЧ НОМЕР_1 від 18.10 2023 №13018 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 вбачається таке:
« 19.09.2023 солдат ОСОБА_1 отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення правого стегна з наявністю стороннього тіла. 
За обставин: 19.09.2023, військовослужбовець – содат, розвідник-сапер 3 розвідувальної групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення ВЧ НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_1 при веденні оборонного бою внаслідок ураження за допомогою скиду вибухового пристрою з квадрокоптера отримав поранення. 
Отримане поранення солдата ОСОБА_1 є наслідком військової агресії зі сторони збройних сил Російської Федерації, під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_1 , оскільки всі його зусилля спрямування на досягнення службової мети. 
Умислу на вчинення самокаліцтва з метою ухилення від виконання службових обов`язків військової служби не виявлено. 
Поранення солдата ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). Факти, які б підтверджували перебування солдата ОСОБА_1  в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час проведення службового розслідування не виявлено.».
Згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №18694 від 19.09.2023 КНП «ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ» ОСОБА_2 19.09.2023 прибув у стаціонар з основним діагнозом відкрити рана стегна. Перебував на стаціонарному лікуванні з 19.09.2023 по 20.09.2023. 
Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №29666 від 25.09.2023, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 22.09.2023 по 25.09.2023; травму отримав 19.09.2023 під час виконання бойових завдань проти агресії Російської Федерації, допомогу отримав на етапах евакуації. 
На підставі виписки №23П24120 стаціонарного хворого від 04.10.2023, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.09.2023 по 04.10.2023; отримав поранення 19.09.2023 біля н.п. Вербове Запорізької області внаслідок артобстрілу.
Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.10.2023 №284 солдат ОСОБА_2 колишній розвідник-сапер 3 розвідувальної групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення, що знаходиться в розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , призначений на посаду старшого бойового медика 9 розвідувальної групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення, ВОС-879978А шпк «сержант», вважається таким, що справи та посаду з 07.10.2023 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Встановлено оклад за посадою (за 7 тарифним розрядом) 3000,00 грн. на місяць та наказано виплачувати щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 600% місячного грошового забезпечення та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 87,8% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. 
09.01.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, зокрема, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі згідно з Постановою № 168 від 28.02.2022 пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 19.09.2023 по 20.09.2023, та з 22.09.2023 по 04.10.2023.
28.01.2024 ВЧ НОМЕР_1 надано відповідь за вх. 1561, з якої вбачається, що 19.09.2023 під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_1 ОСОБА_1 був уражений скидом вибухового пристрою з квадрокоптера, внаслідок чого отримав поранення. Питання перерахунку додаткової винагороди було порушено перед командуванням військової частини, проте в ході з`ясування всіх обставин та фактів встановлено, що ОСОБА_1 самовільно залишив частину 23.12.2023. З метою вирішення даного питання в досудовому порядку командуванням ВЧ НОМЕР_1 запропоновано повернутися військовослужбовцю до тимчасового місцезнаходження військової частини, після чого подати рапорт на ім`я командира військової частини по команді з комплектом встановленим порядком завірених підтверджуючих медичних висновків. Вказаний рапорт буде розглянуто та погоджено у періоди, що підлягають перерахунку пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках по реабілітації відповідно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках по реабілітації відповідно до висновків військово-лікарської комісії після тяжкого поранення.
До матеріалів справи долучено витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.12.2023 №365, згідно з яким солдат ОСОБА_1 , старший бойовий медик 9 розвідувальної групи спеціального призначення 3 роти спеціального призначення 1 загону спеціального призначення вважається безпідставно відсутнім з 23.12.2023. Відповідно до абзацу 9 пункту 15 розділу І Порядку №260 припинено всі види виплат грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення з часу відсутності на службі без поважних причин.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023.
Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача стосовно ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди у відповідності до пункту першого Постанови №168 у період з 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023 протиправною, звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, за спірний період з 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023 позивач мав право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).
Пунктом 1 постанови № 168 в редакції, чинній у спірній період, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23 червня 2022 року (далі - Окреме доручення № 912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії)
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року (далі - Порядок № 260), пунктом 10 розділу 34 якого встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до пункту 11 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.
Відтак, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн., у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. на підставі довідки про отримання травми.
Як свідчать встановлені обставини справи,   у період з 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023 ОСОБА_1 перебував на лікуванні внаслідок ураження за допомогою скиду вибухового пристрою з квадрокоптера отримав поранення.
Відповідно до довідки про обставини травми від 18.10.2023 року № 13018, отримане поранення солдата ОСОБА_1 є наслідком військової агресії зі сторони збройних сил Російської Федерації, під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_1 , оскільки всі його зусилля спрямування на досягнення службової мети. Поранення солдата ОСОБА_1 пов`язані із захистом Батьківщини. Військовослужбовець перебував в засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет). Факти, які б підтверджували перебування солдата ОСОБА_1  в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння під час проведення службового розслідування не виявлено.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що за вищевказаний період позивачу мала бути нарахована додаткова винагорода згідно з Постановою №168.
Щодо посилань відповідача на те, що позивач до моменту самовільного залишення військової частини не надавав безпосереднім командирам та командуванню військової частини відповідних медичних висновків для того щоб військова частина могла нарахувати та виплатити йому належні види додаткового грошового забезпечення, а з 23 грудня 2023 року позивач не проходить військову службу та не виконує обов`язків військовослужбовця, то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Згідно з пунктом 15 Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.
Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
За приписами абзаців 1-5 частини 2 статті 24 Закону № 2232-XII     військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.
Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до    частини четвертої    статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Як видно з матеріалів справи,  позовні вимоги не стосуються періоду самовільного залишення служби ОСОБА_2 (з 23.12.2023), тому посилання відповідача на пункт 15 Порядку №260 є безпідставним, оскільки на час виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору у цій справі, позивач перебував на лікування внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Поряд з вказаним, відповідачем до відзиву долучено копію наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.10.2023 №284, з якого випливає, що ОСОБА_2 вважався таким, що з 07.10.2023 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а тому позивачу мала бути нарахована додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, за спірні у цій справі періоди.
Отже, за спірний період з 19.09.2023 по 20.09.2023, з 22.09.2023 по 04.10.2023 позивач мав право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року в адміністративній справі №160/7577/24 – залишити без змін.                 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.           
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов