ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7511/24 Справа № 182/6251/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Корчистої О.І., Остапенко В.О. 
сторони справи
позивач –  ОСОБА_1 
відповідачі –  ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача  ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року, ухваленого суддею Рунчевою О.В. у м.Нікополі Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту судового рішення в матеріалах справи відсутні),

ВСТАНОВИВ 

       В листопаді 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина сторін ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. 
       На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що син навчається на четвертому курсі Нікопольського факультету Українського державного університету науки і технологій на денній формі на платній основі, термін навчання до липня 2024 року. В зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Батько є працездатною особою, тому має можливість утримувати його на період навчання. Стягнення аліментів, присуджених на його утримання припинилося після досягнення ним повноліття, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду з вказаним позовом
Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
Відповідач не погодився із даним рішенням, подав заяву про перегляд заочного рішення, у задоволенні якої ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року було відмовлено.
В апеляційній скарзі просив скасувати оскаржене рішення суду та змінити рішення суду, визначивши частку аліментів від його заробітку (доходів) в розмірі 1/15 замість . 
На обґрунтування скарги зазначив, що був не повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не врахував наявність на утриманні відповідача непрацездатних батьків, дітей та дружини, а також наявності у нього боргових зобов`язань. Він має фінансову можливість сплачувати аліменти в 1/15 частині від його доходів.
       У відзиві на апеляційну скаргу позивачка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, зазначила, що відповідач не заперечує факту своєї фінансової спроможності допомагати на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Заборгованість відповідач має перед нею за несплату аліментів на утримання сина як неповнолітнього в сумі 184407,75 грн., заборгованість не погашає навіть коли пішов служити до Збройних Сил України.
       Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про стягнення аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 є студентом ІV курсу Нікопольського факультету Державного університету науки та технологій; термін навчання з 01.10.2022 по 01.07.2024, форма навчання денна, фінансування за рахунок фізичних осіб, що підтверджується довідкою №25-10-47 від 11.08.2023.
Відповідно до матеріалів цивільної справи, відповідачу ОСОБА_2 не було належним чином вручено конверт із копіями документів та ухвалою суду, який повернувся до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Дана справа розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження, без обов`язкового повідомлення про час та місце судового засідання. 
До заяви про перегляд заочного рішення відповідачем долучено довідку з військової частини про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, довідка що ОСОБА_2 проходив військову службу за мобілізацією з 19.08.2023 по 08.04.2024, довідка про доходи, згідно до якої в середньому на місяць за період з жовтня 20203 по березень 2024 відповідач отримував 117394,62 грн. Крім того відповідачем долучено копію свідоцтва про його шлюб з ОСОБА_5 та свідоцтва про народженні її двох дітей від попередніх стосунків.
Доказів знаходження на утриманні дружини, непрацездатних батьків та наявності інших утриманців відповідачем суду не надано.
       Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції поклав на відповідача обов`язок по сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на підставі ч.ч.1,2 ст. 200 СК України, та визначив розмір аліментів, з яким колегія суддів не може погодитися у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено у п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).
Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині розміру аліментів, які необхідно стягнути з відповідача змінивши його з до 1/8 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, що відповідатиме як потребам повнолітньої дитини, що продовжує навчання на денній формі, не працює та потребує допомоги від батьків, так і фінансовій спроможності відповідача, який отримує достатній рівень доходів, інших утриманців за законом не має, але має обов`язок на погашення боргу за виконавчим документом. 
Вказаний висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.
Керуючись ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ 

Апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2024 року змінити в частині розміру аліментів, стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 змінивши їх з до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: