УХВАЛА
 
20 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 758/9907/21
провадження № 61-6204св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року у складі колегії суддів Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В., Мостової Г. І., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей 
та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дітей,та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної 
ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дітей з батьком,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_1 , у якому просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом 
з матір`ю.
 
У листопаді 2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом
до ОСОБА_7 , у якому просив визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком.
 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.
 
Визначено місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 .
 
У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.
 
Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_6 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .
 
У задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 
2023 року скасовано.
 
Позов ОСОБА_4 задоволено.
 
Визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
із матір`ю - ОСОБА_4 .
 
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
29 квітня 2024 року  ОСОБА_1  В інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав 
до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення 
норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року та залишити в силі рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справиіз суду першої інстанції та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У червні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання 
про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну 
від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам 
статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції 
не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними 
у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі 
п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей 
та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, про визначення місця проживання дітей з батьком, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 01 квітня 
2024 року призначити до судового розгляду.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       В. В. Сердюк
 
С. О. Карпенко
 
І. М. Фаловська