П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р. Категорія: 112010200	м. Одеса	Справа № 420/9018/24	
Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,
час і місце ухвалення: письмове провадження,
м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

          Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), у якому вона просить суд: - визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо ненарахування та не виплати їй – ОСОБА_1 , грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; - зобов`язати ГУ ПФУ нарахувати та виплатити їй – ОСОБА_1 , грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до п.7-1 Розділу Х Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, мотивуючи його тим, що з 01.08.1984 року працює викладачем по класу фортепіано у Балтській дитячій школі мистецтв. Стаж роботи на вказаній посаді становить понад 39 років. Досягнувши 60-десятирічного віку, 26.01.2024 року вона звернулась до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) та про виплату одноразової грошової допомоги (далі ОГД), яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу Х “Прикінцеві положення” Закону №1058-ІV. Позивачка зазначила, що їй призначено пенсію за віком за її заявою, однак ОГД одночасно з призначенням пенсії не виплачено. Вказує, що повторно звернулась до ГУ ПФУ зі заявою про виплату ОГД, за результатом якої листом її повідомлено, що посада викладача у позашкільних навчальних закладах не відноситься до посади, робота на якій дає право на отримання ОГД під час призначення пенсії. Позивачка вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 дійшла висновку, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п.“е” ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами ПФУ відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 № 909 Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад,  робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік № 909).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій на день її призначення на підставі пункту 7-1 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообовіязкове державне пенсійне страхування”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти пенсій на день її призначення на підставі пункту 7-1 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211, 20 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е” - “ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Відповідно до частини “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року не менше 29 років 6 місяців. Відтак, для призначення позивачці пенсії за вислугу років відповідно до ч. “е” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” повинно бути виконано такі умови: 1) досягнення 55-річного віку; 2) наявність станом на 01 квітня 2023 року спеціального стажу роботи 29 років 6 місяців за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Переліку № 909 у розділі 1 “Освіта” визначено, що для позашкільних навчальних закладів посадами, що дають право на призначення пенсії за вислугу років, є: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Зазначений перелік є вичерпний. Посада викладача дитячої школи мистецтв, на якій працює позивачка, відсутня у переліку, відтак, робота на такій посаді не надає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ч. “е” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, а відтак і не зумовлює права на ОГД у вигляді десяти місячних пенсій.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що позивачка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 (а.с.5).
Позивачка отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 15.02.2024 року (а.с.7).
22.01.2024 року, у зв`язку з призначнням пенсії за віком, позивачка звернулася до ГУ ПФУ із заявою щодо виплати їй ОГД у розмірі десяти місячних пенсій (а.с.12).
У зв`язку з усним повідомленням працівника ГУ ПФУ про ненарахування ОГД, 12.02.2024 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про надання письмового роз`яснення підстав відмови у призначенні ОГД (а.с.13).
Листом від 12.03.2024 № 7867-6417/Г-02/8-1500/24 заявницю повідомлено, що за записами у трудовій книжці вона працює з 01.08.1984 по даний час викладачем дитячої школи мистецтв, що не дає права на виплату ОГД, оскільки така посада не передбачена Розділом 1 “Освіта” Переліку № 909 в позашкільних навчальних закладах (а.с.14).
Позивачка, вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо ненарахування та не виплати їй ОГД, звернулась до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того позивачка підпадає під дію п.7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV та має право на отримання ОГД при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:
Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до п.7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів “е”-“ж” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення ОГД відповідно до п.7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі Порядок № 1191).
Відповідно до п.2 та 4 Порядку № 1191 до  страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.“е” і “ж” ст.55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.
Згідно з п.5-7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.“е” - “ж” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону № 1058-IV, станом на день її призначення.
Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Пунктом “е” статті 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Таким чином, для отримання передбаченої п.7-1 розділу “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV ОГД при виході на пенсію по Закону № 1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.“е” - “ж” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення”;
- пенсія має призначатися особі вперше;
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції № 1058-IV станом на час спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
Судом встановлено, що позивачка з 01.08.1984 року працює на посаді викладача по класу фортепіано у Комунальному закладі “Дитяча школа мистецтв” Балтської міської ради Одеської області, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_3 , архівним витягом № Г-25/01-20 від 12.01.2024 та довідкою про підтвердження місця роботи № 03/01-14 № 22.01.2024 (а.с.8-11).
Отже, страхований стаж позивачки станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії становить більше 30 років.
Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо неврахування певних періодів до страхового стажу ОСОБА_1 , ГУ ПФУ ані у листі від 12.03.2024 №7867-6417/Г-02/8-1500/24, ані у відзиві не зазначає зауважень щодо спеціального стажу позивачки, записів трудової книжки тощо.
Водночас, позивачка не скористалася правом на вихід на пенсію за вислугу років та спір щодо таких обставин між сторонами також відсутній. 
Спірні правовідносини стосуються виключного невиплати ОГД під час призначення пенсії за віком.
В апеляційній скарзі представник ГУ ПФУ мотивував такі дії тим, що посада викладача дитячої школи мистецтв (у позашкільному навчальному закладі) не дає права на виплату ОГД, оскільки така посада не передбачена Розділом 1 “Освіта” Переліку № 909.
Суд критично оцінює таку позицію відповідача, враховуючи таке.
Згідно з ст. 10 Закону України “Про освіту” складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України “Про позашкільну освіту” педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
На підставі пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), належать до позашкільних навчальних закладів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 “Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників” посада викладача  включена до переліку посад педагогічних працівників.
Водночас відповідно до Переліку № 909 до посад у позашкільних навчальних закладах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, віднесено наступні посади: директори, їх   заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники  гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.
Даною постановою не передбачена посада позивачки – викладача дитячої школи мистецтв.
Разом з тим, дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.96 № 397/21 за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.95 № 01-3/133-02-2 на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання поширено порядок призначення пенсій за вислугу років, передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993, без внесення змін до неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 25.05.2016 у справі № 419/794/15-а, щодо відсутності у викладачів музичних шкіл, які належать до закладів позашкільної освіти, права на отримання пенсії за вислугу років на підставі п. “е” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визначила, що стаж роботи викладачем та концертмейстером у дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. “е” ст. 55 Закону України “Про пенсійне забезпечення” при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.
На підставі ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує правову позицію ВП ВС у подібних правовідносинах, викладену у постанові від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17, та вважає, що позивачка підпадає під дію п.7-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV та має право на отримання ОГД при призначенні пенсії за віком у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції про протиправність дій відповідача з відмови в призначенні позивачці ОГД у розмірі десяти пенсій на день її призначення на підставі п.7-1 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV.
Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року по справі № 420/9018/24, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

           Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
           Судді	  	С.Д. Домусчі    О.І. Шляхтицький