УХВАЛА

27 листопада 2024 року  
м. Київ
справа №320/19157/23
адміністративне провадження №К/990/42934/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Соколова В.М.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новака Андрія Ігоровича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 22/2023 від 25 січня 2023 року, яким притягнуто адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом третім частини другої статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме грубого одноразового порушення правил адвокатської етики та застосовано до адвоката ОСОБА_2 у зв`язку з вчиненим ним дисциплінарним проступком, дисциплнарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці;
- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №IV-011/2023 від 28 квітня 2023 року, яким скаргу адвоката ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області №22/2023 від 25.01.2023 залишено без задоволення, а рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області №22/2023 від 25 січня 2023 року - без змін.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області № 22/2023 від 25 січня 2023 року, яким притягнуто адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", та застосовано до адвоката ОСОБА_2 дисциплнарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
08 листопада 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Новак Андрій Ігорович надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у цій справі. 
Предметом спору у цій справі є правомірність притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку з застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції, представник позивача як підставу зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та посилається, зокрема, на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18; від 05 березня 2020 року у справі №815/2818/18, від 26 січня 2023 року у справі №420/5597/19; від 10 листопада 2022 року у справі №826/14291/17; від 25 червня 2018 року у справі №810/1972/17; від 24 червня 2020 року у справі №813/2639/18; від 10 жовтня 2022 року у справі №826/14291/17.
За змістом поданої касаційної скарги вбачається, що на думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно застосовав пункти 26 та 44 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність    від 30 серпня 2014 року № 120   (далі - Положення №120).
Обґрунтування скаржника наявності підстави для касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України в розрізі застосування пунктів 26 та 44 Положення №120 з огляду на мобілізацію позивача до лав ЗСУ у період розгляду справи та зупинення ним адвокатської діяльності у період розгляду КДКА скарги, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Водночас  пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Київським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи постанову суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Скаржник в обґрунтуванні підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зазначає, що ця справа має важливе значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань розгляду справ про оскарження рішень органів адвокатського самоврядування, зокрема щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів за порушення Правил адвокатської етики, які на момент розгляду скарги призупинили свою адвокатську діяльність, зокрема через перебування в лавах Збройних Сил України та інших військових формуваннях України. Скаржник вказує, що залишається невизначеними ані в законодавстві, ані в судовій практиці питання, щодо можливості належно повідомити учасника такого провадження про його участь у дисциплінарному провадженні, коли та за яких умов таке повідомлення буде визнано належним. Також скаржник зазначає, що серед численних судових рішень які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутні судові рішення Верховного Суду, які могли б врегулювати дане питання, з точки зору практичного застосування процесуального законодавства в реаліях введеного воєнного стану та перебування такого адвоката в лавах сил оборони України.
В обґрунтуванні «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для ОСОБА_1. як фізичної особи, як адвоката та як учасника справи, честь та гідність якого порушено висловлюваннями позивача, оскільки вирішується питання не тільки про правомірність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, а й про захист честі та гідності ОСОБА_1.
Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами, доходить висновку про наявність в цьому випадку обставин, наведеному у підпункті «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що уможливлює допуск цієї касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження та/або у справі незначної складності.
Проте Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» частини п`ятої статті 328 КАС України, позаяк доводи скаржника в цій частині становлять предмет доказування у цій справі, а відповідно не виділяють вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів, та не створюють виняткове значення серед інших подібних справ.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328 - 330, 334, 335, 338 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Новака Андрія Ігоровича на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення.
2. Витребувати справу №320/19157/23 із Київського окружного адміністративного суду.
3. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                       С.А. Уханенко
Судді:                                                                                           В.М. Соколов
                                                                                          О.В. Кашпур