ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8184/24 Справа № 183/2753/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Парфьонов Д. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О.,Свистунової О.В. 
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Мєдвєдєва Сергія Сергійовича, Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року у справі за заявою Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про заміну та призначення опікуна, заінтересована особа ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області звернувся до суду із заявою про заміну та призначення опікуна, заінтересована особа ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог заяви Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області посилалися на те, що  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства 1-А групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_2 , перебувала на обліку органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації як особа, яка потребує опіки та піклування. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 серпня 1996 року у справі №2-1148 ОСОБА_2 визнано недієздатною. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2018 року у справі №428/12296/18 ОСОБА_2 було призначено опікуна, її батька - ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Заявник зазначає, ОСОБА_2 грубо дезадаптована в соціально-побутовому плані і не може самостійно здійснювати потреби своєї життєдіяльності, виникає потреба термінового призначення їй опікуна. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є племінником ОСОБА_2 , мешкає разом з тіткою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , піклується про неї та згоден бути її опікуном. Протипоказань за станом здоров`я, як опікун, ОСОБА_1 не має, про що свідчить довідка № 72/1 від 21 червня 2023 року. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. На підставі викладеного Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області просили суд призначити опікуном ОСОБА_1 над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про заміну та призначення опікуна, заінтересована особа ОСОБА_1 .
       В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Мєдвєдєв С.С. просить рішення суду від 06 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про заміну та призначення опікуна, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального.
       В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області просить рішення суду від 06 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про заміну та призначення опікуна, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
       Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
       Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
       Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
       Згідно зі статтею 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
       Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.
       Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
       Згідно з ч.1 ст. 300 ЦПК України Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. 
       У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
       Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).
       Сімейний кодекс України регулює зокрема сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. Водночас, Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням (стаття 2 СК України).
       Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
       Отже, законодавством не передбачено вичерпного переліку членів сім`ї та визначено критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
       Кодекс законів про працю України передбачає, що близькими родичами чи свояками є батьки, подружжя, брати, сестри, діти, а також батьки, брати, сестри і діти подружжя (стаття 25-1 КЗпП України).
       Положеннями статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що близькі особи - це члени сім`ї суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта. Члени сім'ї: особа, яка перебуває у шлюбі із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, та діти зазначеного суб`єкта до досягнення ними повноліття - незалежно від спільного проживання із суб`єктом; будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
       Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
       При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
       Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі - Правила).
       Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
       Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.
       Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань.
       При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб (п. 3.1 Правил опіки та піклування).
       При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі №712/10043/20, від 26 січня 2024 року у справі №742/887/23).
       Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
       Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
       Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
       Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника).
       У справі встановлено, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 серпня 1996 року у справі №2-1148 за заявою ОСОБА_4 про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною (а.с.15-17).
       Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2018 року у справі № 428/12296/18 заяву Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна, заінтересована особа ОСОБА_3 - задоволено. Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася у місті Сєвєродонецьку Луганської області, Україна, призначивши її опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що народився у селі Сиротине міста Сєвєродонецьк Луганської області, Україна (а.с.18-20).
        ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який був опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
        ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, є батьком недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.25, 56).
       18 жовтня 1997 року ОСОБА_5 уклала шлюб із  ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.55).
       23 вересня 2003 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було розірвано (а.с.57). 
        ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є рідними сестрами. 
        ОСОБА_10 є матрі"ю ОСОБА_1 - заінтересованої особи у цій справі (а.с.24).
       Отже, ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
       У поданні начальник Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 25 березня 2024 року № 838ВА зазначив про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа з інвалідністю з дитинства 1-А групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_2 , перебувала на обліку органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації як особа, яка потребує опіки та піклування. Рішенням Сєвєродонецького міського суду від 27 серпня 1996 року ОСОБА_2 визнано недієздатною. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 19 жовтня 2018 року у справі №428/12296/18 ОСОБА_2 було призначено опікуна, її батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть від 02 травня 2023 року серія НОМЕР_1 ). Оскільки ОСОБА_2 грубо дезадаптована в соціально-побутовому плані і не може самостійно здійснювати потреби своєї життєдіяльності, виникає потреба термінового призначення їй опікуна. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , племінник хворої, мешкає разом з тіткою за адресою: АДРЕСА_2 , піклується про неї та згоден бути її опікуном. Протипоказань за станом здоров`я, як опікун, ОСОБА_1 не має, про що свідчить довідка № 72/1 від 21 червня 2023 року. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Таким чином, орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації просить суд встановити опіку над недієздатною ОСОБА_2 та призначити її опікуном ОСОБА_1 (а.с.11-12).
       У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
       Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
       Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21, від 24 липня 2024 року у справі №727/597/24.
       Слід зазначити, подання Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації про встановлення опіки над недієздатною ОСОБА_2 та призначення її опікуном ОСОБА_1 - не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, оскільки жодних мотивів доцільності призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 подання не містить. 
       У справі встановлено, що крім племінника ОСОБА_1 є інший родич недієздатної - рідна сестра недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
       Доказів на підтвердження того, що рідна сестра недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в силу свого стану здоров"я, чи з інших поважних причин не може здійснювати обов`язки опікуна суду надано не було, матеріали справи таких доказів не містять.         З подання начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації встановлено, що це питання взагалі не досліджувалось Органом опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації, будь-якої оцінки органом опіки та піклування щодо цього надано не було. Відсутні докази відмови рідної сестри недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щодо призначення її опікуном своєї сестри.
       Також органом опіки та піклування не досліджено питання наявності інших родичів, окрім рідної сестри недієздатної  ОСОБА_2 -  ОСОБА_12  та племінника  ОСОБА_1 , які могли б здійснювати опіку над недієздатною ОСОБА_2 . 
       Також слід зазначити, суду не надано доказів на підтвердження отримання доходу ОСОБА_1 та можливості його забезпечувати потреби недієздатної, актів обстеження умов проживання.
       Доказів на підтвердження доброзичливих відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , умов проживання останньої, матеріальної забезпеченості ОСОБА_1 , наявності у його власності майна, в якому може бути забезпечено належні умови для проживання недієздатної ОСОБА_2 суду також надано не було.
       Судом встановлено, ОСОБА_1 має намір вступати на навчання, однак органом опіки та піклування залишено поза увагою цей факт, оскільки, на думку суду, ОСОБА_1 в силу навчання не зможе забезпечувати потреби недієздатної, з урахуванням психічного стану здоров`я ОСОБА_2 , особливостей її поведінки, негативно вплине на можливість створення останній необхідних побутових умов, забезпечення її доглядом та лікуванням та на можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна.
       Вказані обставини є суттєвими та впливають на можливість ОСОБА_1 здійснювати повноваження опікуна над недієздатною ОСОБА_2 , що також не було враховано органом опіки та піклування при зверненні з поданням.
       Згідно зі ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.
       Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України, обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном недієздатної особи та, перш за все, необхідність такого.
       При цьому, на переконання суду, конституційний обов`язок оборони незалежності та територіальної цілісності України, має перевагу над бажанням заявника бути опікуном недієздатної особи за обставин існування в останньої інших членів сім`ї, які також можуть бути опікунами.
       У цій справі подання органу опіки та піклування про призначення  ОСОБА_1 опікуном над недієздатною тіткою  ОСОБА_2  не містить належної мотивації, а також будь-яких обґрунтувань чи мотивів з посиланням на наявні докази щодо можливості ОСОБА_1 бути опікуном та визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність такого призначення, а містить лише посилання на можливість заявника ОСОБА_1 бути опікуном, відсутність заперечень проти цього з боку інших родичів.
       Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
       Враховуючи викладене, оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна недієздатної ОСОБА_2 та забезпечити їй належний догляд не підтверджена, відмовивши у задоволенні заяви Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про заміну та призначення опікуна, заінтересована особа ОСОБА_1 .
       Доводи апеляційної скарги представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Мєдвєдєва С.С. про неповне з`ясування судом обставин у справі та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
       Посилання Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в апеляційній скарзі на обґрунтованість подання про призначення опікуном ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 є безпідставними.
       Доводи апеляційної скарги Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про те, що рідна сестра ОСОБА_2 - ОСОБА_8 не може бути опікуном рідної сестри з поважних причин, проживає окремо від недієздатною ОСОБА_2 , з урахуванням місця роботи та посади не має можливості та бажання доглядати за недієздатною сестрою - не підтверджені жодними належними доказами у справі. 
       Приведені в апеляційних скаргах інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційних скаргах не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційні скарги залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Мєдвєдєва Сергія Сергійовича, Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області - залишити без задоволення.
Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова