ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 756/4626/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Ткач М.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 жовтня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя                    Парінов А.Б. 
судді:                                         Беспалов О.О.
                                                  Грибан І.О.
при секретарі судового засідання Андрейченко К.Е.
за участю учасників судового процесу:
від позивача (апелянт): не з`явився
від відповідача:  Давиденко О.С. 
від третьої особи: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Оболонський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовану в автоматичному режимі серії ВМ №00002054 від 08.12.2021 та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Позовна заява обґрунтована тим, що 22.06.2022 у програмному комплексі «ДІЯ» позивач отримав інформацію, щодо необхідності сплатити 37595,30 грн. та інформацію щодо постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 02.05.2022 з примусового виконання постанови ВМ №00002052 від 08.12.2021. Позивач  26.06.2022 з Автоматизованої системи виконавчого провадження отримав відомості щодо виконавчого провадження НОМЕР_2. Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ №00002052 від 08.12.2021, винесеними уповноваженими співробітниками відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, його притягнено до адміністративної відповідальності за перевищення нормативних параметрів зазначених  пунктом 22.5 ПДР  України, відповідальність за які передбачена ч.2.  ст.132-1 КУпАП.
Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, обставини, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, та винесені з порушенням вимог чинного законодавства з огляду на наступне. Оскаржувана постанова не дає можливості з`ясувати всі об`єктивні обставини справи та перевірити достовірність викладеного у постанові факту порушення вимог законодавства. Державною службою України з безпеки на транспорті не надано свідоцтва про повірку технічного засобу: WIM4, доказів на підтвердження встановленої законодавством вагової норми. Відповідачем не надано достовірних та достатніх доказів у справі про дане адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність конкретної особи у вчиненні правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Позивач посилається на недоліки самої постанови, оскільки вона не відповідає вимогам    КУпАП, а саме з даної постанови не можливо встановити об`єктивні обставини справи та перевірити достовірність викладеного по факту порушення вимог законодавства, відповідачем не надано свідоцтва про повірку технічного засобу, доказів на підтвердження перевищення встановленої законодавством вагової норми, що не відповідає Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої  наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, оскільки    не містять    інформації про результати зважування (загальної маси автомобіля), а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортного засобу на даній ділянці автомобільної дороги, крім того, у постановах відсутня інформація про вагу автомобіля визначену в автоматичному режимі під час проведення зважування; категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, типу обладнання та серійного номера - WIM4. З урахуванням наведеного, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення було винесено з порушенням вимог чинного законодавства, тому вона підлягає скасуванню.
Позивач також зазачає, що відповідно до п. 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому  постановою КМУ від 27.12.2019 №1174, який визначає механізм фіксації, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
До того ж, за твердженням позивача, згідно абзацу 2 частини 3 Інструкції з оформлення повноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 за №512, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця/проживання (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка №1 до цієї Інструкції. Позивач вважає, що оскаржувана ним постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення повноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої  Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 за №512, оскільки не містить інформації щодо категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі, порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, типу обладнання та серійного номеру - WIM4. Таким чином, позивач вважає, що в його діях відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2  ст. 132-1 КУпАП  у зв`язку з тим, що постанова серія ВМ №00002052 від 08.12.2021 не містить всіх необхідних даних (інформації) відповідно до чинного законодавства України, а також в силу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, прийнятим з урахуванням повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому відсутні підстави для його скасування.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року підлягаю скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги дублюють доводи, які були викладені у позові. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та призначено справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні.
Від представника відповідача через систему «Електронний суд» було сформовано та направлено до суду відзив на апеляційну скаргу. Представник відповідача заперечує проти апеляційної скарги та зазначає що доводи апелянта не гуртуються на положеннях законодавства та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року без змін.
В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, наполягав на залишенні рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року без змін.
Інші учасники, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного перегляду, до суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 08.12.2021 о 14:15 год. за адресою Р-03 Північно-східний обхід м. Києва, км 19+543, технічним засобом автоматичної фіксації WIM4, 4 був зафіксований транспортний засіб «Форд 4142 D DC», д.н. НОМЕР_1 , з перевищенням вагових параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,4% (5.238 тон).
За результатами фіксації в автоматичному режимі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті винесено постанову серія ВМ №00002052 від 08.12.2021, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. 
Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.
Відповідно до ст. ст. 19, 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Так, відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з пп. 15, 27 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пунктом 1.9. яких передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Таким чином, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Статтею 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
Так, відповідно до ч.2 цієї статті, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.
Відповідно до ст. 143 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).
Так, згідно з п. 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену ст. 143 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.
Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.
Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.
Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.
Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).
Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку №1174).
Судом, відповідно до документів, які містяться у матеріалах справи,  встановлено, що технічний засіб фіксації вищевказаного адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам вказаного Технічного регламенту, що підтверджується відповідним сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 76-20 Rev.0 від 17.06.2020    та відповідним свідоцтвом     про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.10.2021 р., дійсним до 26.10.2022 р. 
Позивач наголошує на тому, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх даних, які мають значення для розгляду справи та які б свідчили про фактичне порушення положень  п. 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно п. 15 Порядку №1174 метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).
Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.
Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).
На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.
Вимогами ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: -найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; -дату розгляду справи; -відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; -опис обставин, установлених під час розгляду справи; -зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; -прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: -дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; -транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); -технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); -розмір штрафу та порядок його сплати; -правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; -відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Відтак, безпідставними є доводи апелянта, щодо відсутності необхідного обсягу інформації в постанові про адміністративне правопорушення.
Судом вже було зазначено, що Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку №1174).
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме, за перевищення нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме навантаження на строєні осі транспортного засобу. Вказане правопорушення зафіксовано за допомогою приладу WIM6. 6.
Відповідно до п.п. 2, 3 розділу ІІ Інструкції уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).
Метадані повинні містити дані, зокрема, про дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі).
Дослідивши паперову копію інформаційного файлу, наданого відповідачем разом з відзивом на позовну заяву(с.113), колегія суддів встановила, що транспортний засіб Форд 4142 D DC, д.н. НОМЕР_1 , має чотири осі. Відстань між осями-1 > > > становить 2070 см, між осями-2 > > > становить 3040 см, між осями-3 > > > становить 1320 см. Відповідно до  п. 22.5 Правил дорожнього руху   осі транспортного засобу вважаються здвоєними, якщо відстань між ними не перевищує 2,5 м.
Навантаження на кожну з осей транспортного засобу становило: вісь 1 - 8344 кг, вісь 2 - 7668 кг, вісь 3 - 10326 кг, вісь 4 - 10912 кг. Фактична маса транспортного засобу дорівнювала 37251 кг (37,251 т).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано додаткові пояснення, з яких вбачається, що постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних вагових параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дорогі, а саме у постанові серії ВМ №00002052 від 08.12.2021 визначено порушення щодо руху транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених в  п.22.5 ПДР  України, визначено наступне: «… рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених  п.22.5 ПДР  України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,4%(5,238 тон.) Формула розрахунку відсотку перевищення: % перевищення = (Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт- фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр), зазначений відповідно до  п.22.5 ПДР; похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр) та становить: для параметру довжини ТЗ - 600мм, для параметру ширини ТЗ - 100мм, для параметру висоти ТЗ - 60мм, для параметру загальної маси ТЗ -    10 % від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16 % від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на задвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі. Отже, розрахунок відсоткового перевищення виглядає так: % перевищення ((21,238 - 16,000 - 16% * 21,238)/ 16,00)*100% = 11,4 %, що відповідає даним, зазначеним в постанові і свідчить про перевищення ОСОБА_2 встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM4, свідоцтво про повірку № 35-02/6017,6018, 6019, 6020 дійсні до 26.10.2022, сертифікат перевірки типу UA.TR.001 76-20 Rev.0.  (с.с. 208-219).
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому помилковими є доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові відсутній необхідний обсяг інформації, оскільки вимоги до змісту постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, визначені статтею 283КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512.
Що стосується інформації щодо смуги руху, напрямку руху, максимально дозволеного навантаження на вісь, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількість коліс) на вісі, суд вважає, що така інформація не є обов`язковою для встановлення складу правопорушення та зазначається уповноваженою особою за можливості встановлення такої інформації.
Пункт 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, на яку посилається позивач, не містить посилання на форму постанови відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.
Таким чином, оскаржувана постанова містять усі передбачені положеннями ст.283КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.
Процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови є неможливим.
Проаналізувавши нормативно-правові акти, колегія суддів зазначає, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанов. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення, а тому постанова, винесена відносно позивача, в повній мірі відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції № 512. Отже, вказане спростовує доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові не відображені відповідні елементи.
Відтак, подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові, а також підтверджуються: фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; та/або відеозаписом руху транспортного засобу через автоматичний пункт та наданими метаданими.
Вказані докази також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за наступними посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/ВМ00002052/. Посилання на веб-сайт в мережі Інтернет мітиться в оскаржуваній постанові. Так само, оскаржувана постанова містить ідентифікатори доступу до веб-сайту.
Підтвердження наявними у справі доказами факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1  КУпАП, є визначальною обставиною при розгляді і вирішенні цього спору.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують основний висновок суду першої інстанції, викладений в рішенні від 10 лютого 2023 року, щодо відповідності оскаржуваної постанови положенням ч. 2 ст. 132-1  КУпАП та розцінює їх як такі, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оцінюючи останні  як намагання уникнути відповідальності.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а підстави для визнання протиправною і скасування постанови від 08 грудня 2021 року серії ВМ № 00002052 - відсутні, адже недоліки в її оформленні не призвели до безпідставного накладення штрафу
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Крім того, суд зауважує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене,  колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року - без змін.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч. 3  ст. 272 КАС України  судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями  273-277,  282-286  цього  Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2023 року - залишити без змін. 
Постанова     набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає

          Суддя-доповідач                                                                      А. Б. Парінов
          Судді                                                                                          О. О. Беспалов
                                                                                                    І. О. Грибан

(Повний текст судового рішення виготовлено 30 жовтня 2024 року)