П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
19 листопада 2024 р. Категорія 106000000	м. Одеса	Справа № 420/20293/24	
Перша інстанція: суддя Тарасишина О.М.,
час і місце ухвалення: письмове провадження, 
м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І., 
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1   до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях за період з 31.12.2022 р. по 14.04.2023 р., з 29.04.2023 р. по 24.08.2023 р. та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                                   встановиВ:
          Позивач, звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», збільшеної до 100000 гривень, за прийняття безпосередньої участі у бойових діях за період з 31.12.2022 р. по 14.04.2023 р., з 29.04.2023 р. по 24.08.2023 р. та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що він  в період з 31.12.2022 р. по 14.04.2023 р., з 29.04.2023 р. по 24.08.2023 р.   брав участь у бойових діях, що підтверджується витягом з довідки Військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871, витягом з довідки Військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року №2/2229, витягом з журналу бойових дій відділу служби НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) від 20.08.2022 року №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року №6/98-гриф обмеження доступом том 1, від 03.08.2023 року №6/98- гриф обмеження доступом том 2. Проте, у вказанні періоди відповідач нараховував та виплачував позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань.   
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткової винагороди у розмірі 100   000, 00 гривень пропопорційно в розрахунку на місяць за період з 31.12.2022 р. по 14.04.2023 р., з 29.04.2023 р. по 24.08.2023 р. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Херсонської області. Зобов`язано НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 31.12.2022 р. по 14.04.2023 р., з 29.04.2023 р. по 24.08.2023 р. в розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що згідно витягу з журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » позивач, перебував у районах ведення воєнних (бойових) дій, тобто на Лівому березі ріки Дніпро (в районі н.п. Дачі) та виконував відповідні бойові (спеціальні) завдання загальним терміном 10 календарних днів та отримував збільшену до 100 000 гривень додаткову грошову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 року. Решту проміжків часу в період з 31.12.2023 по 06.09.2024 старший лейтенант ОСОБА_1 , перебував поза межами районів ведення воєнних (бойових) дій на Правому березі річки Дніпро, зокрема: н.п. Білозерка Херсонської області та виконував бойові/спеціальні завдання не пов`язані із безпосереднім вогневим контактом або вогневим ураженням військ країни агресора, а саме: реагування на можливі загрози та подальше ефективне виконання завдань. 
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:
Відповідно до біографічної довідки лейтенант ОСОБА_1 з 08.03.2022 року проходив службу  у складі НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ).
В позовній заяві позивач зазначає, що в період з 31.12.2022 р. по 14.04.2023 р., з 29.04.2023 р. по 24.08.2023 р.   брав участь у бойових діях, що підтверджується витягом з довідки Військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871, витягом з довідки Військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року №2/2229, витягом з журналу бойових дій відділу служби НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) від 20.08.2022 року №6/98-ДСК том 2, від 01.01.2023 року №6/98-гриф обмеження доступом том 1, від 03.08.2023 року №6/98- гриф обмеження доступом том 2. Проте, у вказанні періоди відповідач нараховував та виплачував позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань.   
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття наказів про нарахування та виплату йому додаткової винагороди, передбаченої       постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022  в сумі 100000, 00 грн. щомісячно, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позивач, зокрема, має право на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою №168, з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
За змістом частини 2  статті 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ч. 1  ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII  (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині 2  ст.9 цього Закону  установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно абзацу 1 ч. 4  ст. 9 Закону №2011-XII  грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та їх розміри визначені  Постановою КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704.
Абзацом 2 ч. 4  ст. 9 Закону № 2011-XII  передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим  Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
Цього ж дня (24.02.2022)  Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022  на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті  102, пунктів 1,  17,  20  частини першої статті  106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до п.4  Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»  Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з п.6  Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію»  Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав  постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції чинній з 18.10.2022) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї  постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.
Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.
Так, у справі №200/4100/23 Верховний Суд у постанові від 05.08.2024 вказав, що військовослужбовцям Держприкордонслужби на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 грн, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально, про що свідчить зміст наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ та від 01 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ. Документальне підтвердження такої участі здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у наступних документах: 1) бойовому наказі (бойовому розпорядженні); 2) журналі бойових дій (службово-бойових дій, вахтовому, навігаційно-вахтовому, навігаційному журналі), журналі ведення оперативної обстановки, бойовому донесенні (підсумковому, терміновому, позатерміновому) або постовій відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; 3) рапорті (донесенні) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
У цій постанові Верховний Суд констатував, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій само собою не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн на місяць, передбаченої Постановою №168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні Постанови №168 означають "безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" та підтвердження цих обставин указаними документами.
Відповідно до частини п`ятої  статті 242 КАС України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, вищенаведені висновки Верховного Суду є застосовними до правовідносин, які виникли у цій справі.
Наказом МВС України №36 від 26.01.2023  затверджено порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Порядок №36).
Пунктом першим зазначеного порядку встановлено, що він визначає механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої п.1  Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Підпунктом 2 п. 3 Порядку №36 встановлено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
До безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (пункт 3 Порядку №36).
Відповідно до п. 4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Отже, підставою для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах є вищезазначені документи, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях.
Так, у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року воєнні (бойові) дії в Херсонському районі Херсонській області велися лише на території Олешківської міської територіальної громади, островах Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, островах Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади, що вбачається з наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» за № 26 від 02.02.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України № 35 від 14.02.2023 року та № 67 від 17.03.2023 року), № 52 від 01.03.2023 року (із внесеними змінами на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України № 68 від 17.03.2023 року), № 89 від 01.04.2023 року, № 111 від 01.05.2023 року, № 147 від 01.06.2023 року, № 183 від 01.07.2023 року, № 210 від 01.08.2023 року, № 247 від 01.09.2023 року, № 273 від 01.10.2023 року, № 301 від 01.11.2023 року, № 341 від 01.12.2023 року та № 2 від 01.01.2024 року.
З Витягу журналу бойових дій відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.01.2023 року № 6/98 підтверджено, щостарший лейтинант ОСОБА_1 :
- в період з 10.03.2023 по 15.03.2023 - виконання завдань в районі н.п. Дачі (лівий берег р. Дніпро), з терміном несення до 6 календарних днів, а саме: запобігання вогневому впливу та корегуванню вогню противника по м. Херсон, нарощування зусиль у проведенні розвідувально- пошукових дій 131 орб;
- в період з 03.06.2023 по 06.06.2023 - виконання завдань в районі н.п. Дачі (лівий берег р. Дніпро), з терміном несення до 4 календарних днів, а саме: запобігання вогневому впливу та корегуванню вогню противника по м. Херсон, недопущення раптових дій противника у напрямку Олешки-Херсон та нарощування зусиль у проведенні розвідувально-пошукових дій ІЗІорб у районі «Дачі» о. Круглик.
- безпосередньо 06.06.2023 - виконання завдань в районі н.п. Дачі (лівий берег р. Дніпро), евакуація у зв`язку із пошкодженням Каховської ЕЕС та різким підняттям рівня води в р. Дніпро з метою збереження життя та здоров`я військовослужбовців на спостережних постах АДРЕСА_1 .
Відповідно до розрахункових листів грошового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 за період з січня по вересень 2023 року, останній перебував у районах ведення воєнних (бойових) дій на Лівому березі річки Дніпро, де виконував визначені йому бойові (спеціальні) завдання, за що відповідно і отримував збільшену до 100 000 гривень додаткову грошову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2023, а саме: у квітні 2023 року - 13 548 грн. 39 коп. за 6 календарних днів березня 2023 року, у серпні 2023 року - 13 333 грн. 33 коп. за 4 календарних днів червня 2023 року, тобто в загальному - 26 871 грн. 72 коп. за 10 календарних днів виконання бойових (спеціальних) завдань перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України.
Колегія суддів акцентує увагу, що сам по собі факт виконання позивачем службових обов`язків на н.п. Білозірка Херсонської області під час дії воєнного стану не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Відповідно до частини першої  статті 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
За приписами частини другої  статті 79 КАС України  позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.
Відповідно до частини четвертої  статті 79 КАС України  якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
Крім того, частинами першою, другою  статті 80 КАС України  визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
Доказів на підтвердження факту несення позивачем служби у спірний період в районах активних бойових дій, а саме: окупованого лівого берега Херсонщини, перебування у мікрорайоні «Острів Корабел», який є частиною Карантинного острова, понизу Дніпра, частково у межах м. Херсон, який в свою чергу віднесений до зони бойових дій, до суду не надано.
Також, до суду не надано, доказів відрядження (підпорядкування) до іншої військової частини позивача у спірний період.
При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання позивача на витяги з довідки Військової частини НОМЕР_3 від 16.05.2023 року №1871, довідки Військової частини НОМЕР_3 від 12.06.2023 року №2/2229, оскільки доказів перебування позивача у спірні періоди у підпорядкуванні А2393 матеріали справи не містять.
Для з`ясування підстав видачі А2393 довідок №1871 від 16.05.2023 та №2/2229 від 12.06.2023, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду витребувано від ОСОБА_1 та військової частини НОМЕР_3 відомості щодо перебування ОСОБА_1 у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 у період з 31 грудня 2022 року по 14 квітня 2023 року, з 29 квітня 2023 року по 24 серпня 2023 року.
11 листопада 2024 року листом військова частина НОМЕР_3 повідомила, що ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_4 , у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_3 у період з 31 грудня 2022 року по 14 квітня 2023 та з 29 квітня 2023 року по 24 серпня 2023 року не перебував.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку витяг з довідки А2393 від №1871 від 16.05.2023 та довідки №2/2229 від 12.06.2023 не є належними та достатніми доказами, що підтверджували б безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання, оскільки у спірний період позивач проходив службу у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ). 
Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта, що надані позивачем витяги, на підставі яких позивач вважає, що набув право на отримання збільшеної грошової винагороди, не містять ані підпису, ані печатки.
Додатково, колегія суддів враховує, що 25 липня 2024 року в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 42024152410000102 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч.4  ст.425 КК України, що виразилось у тому, що військові службові особи ВЧ НОМЕР_2 , недбало поставилось до військової служби в умовах воєнного стану, безпідставно нарахувавши та виплативши підлеглим військовослужбовцям додаткову грошову винагороду, передбачену постановою № 168 на підставі фіктивних довідок ВЧ НОМЕР_5 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, яка передбачена постановою КМУ № 168 у спірний період.
Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішенням було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315,  ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби (Військова частина НОМЕР_2 ), - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року по справі № 420/20293/24, - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
          Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
          Судді	  	С.Д. Домусчі    О.І. Шляхтицький