ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м     У к р а ї н и

29 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/27039/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу 	 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумний Пітекантроп»	
на ухвалу Дніпропетровського  окружного адміністративного суду  від 11.10.2024р.  у справі №160/27039/24	
за  позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумний Пітекантроп»	
до:  про:	Головного управління Державної податкової  служби у Дніпропетровській області   визнання протиправними та скасування розпоряджень 	

ВСТАНОВИВ:

           09.10.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумний Пітекантроп» (далі – ТОВ «Сумний Пітекантроп») за допомогою засобів системи «Електронний суд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової  служби у Дніпропетровській області  (далі– ГУ ДПС у Дніпропетровській області) про визнання протиправними та скасування розпоряджень / а.с. 1-9/, у якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій №319-рл від 24.09.2024р. в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 04680311202405823, яка видана ТОВ «Сумний Пітекантроп» (код ЄДРПОУ 45658580);
- визнати протиправним та скасувати розпорядження ГУ ДПС  у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій №333-рл від 02.10.2024р. в частині анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 04620311202405590, яка видана  ТОВ «Сумний Пітекантроп» (код ЄДРПОУ 45658580).
          Також разом із адміністративним позовом ТОВ «Сумний Пітекантроп» подано заяву про забезпечення адміністративного позову / а.с. 11-14/, у якій позивач посилаючись на те, що основний вид економічної діяльності товариства є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами і з метою  здійснення цього виду господарської діяльності товариством отримані ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: - №04620311202405590 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою: м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Бориса Кротова, 1А, Кіоск, термін дії ліцензії з 11.09.2024р. по 11.09.2025р.; - № 04680311202405823 на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами за адресою: м. м. Дніпро, Самарський район, вул. Молодогвардійська, 28А/1, Кіоск, термін дії ліцензії з 17.09.2024р. по 17.09.2025р., але розпорядженнями ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 333-рл від 02.10.2024р. та  №319-рл від 24.09.2024р. анульовано вищезазначені ліцензії , такі розпорядження підприємство вважає необґрунтованими та безпідставними у зв`язку із чим звернулось до суду із позовом про визнання розпоряджень відповідача протиправними, а також просило суд  метою недопущення порушення прав та інтересів підприємства вжити заходи забезпечення позову шляхом  зупинення дій оскаржуваних розпоряджень податкового органу оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, оскільки роздрібна торгівля тютюновими виробами є основним видом економічної діяльності заявника, яка можлива лише за наявності відповідних ліцензій, їх анулювання призведе до зупинення господарської діяльності, що очевидно потягне за собою неминучі негативні наслідки. А тому, до розгляду справи по суті, прийняття відповідачем  рішення (розпоряджень)  про анулювання ліцензій істотно впливає на ведення господарської діяльності заявника, а саме: блокує джерела доходу, призводить до неможливості виконання обов`язків щодо сплати податків та зборів до бюджетів всіх рівнів та неможливості виконання договірних зобов`язань перед третіми особами за укладеними договорами, має наслідком дискредитацію ділової репутації заявника перед державними установами, діловими партнерами та споживачами продукції, а невжиття ж заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення ефективного захисту прав заявника, оскільки чинне законодавство не передбачає процедури поновлення ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, тому просив до набрання законної сили рішення у справі вжити заходи шляхом зупинення дії розпоряджень ГУ ДПС у Дніпропетровській області: - №319-рл від 24.09.2024р. в частині анулювання ліцензії №04680311202405823, яка видана  ТОВ «Сумний Пітекантроп» (код ЄДРПОУ 45658580); - №333-рл від 02.09.2024р. в частині анулювання ліцензії № 04620311202405590, яка видана  ТОВ «Сумний Пітекантроп» (код ЄДРПОУ 45658580).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р. у справі №160/27039/24 у задоволенні заяви ТОВ  «Сумний Пітекантроп»  про забезпечення позову відмовлено / а.с. 29-31/. 
Позивач - ТОВ  «Сумний Пітекантроп»  ,  не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 11.10.2024р. у цій справі, за допомогою системи «Електронний суд» 26.10.2024р. подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 28.10.2024р.  /а.с. 35-40,54/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 30.10.2024р.  у справі №160/27039/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ  «Сумний Пітекантроп»  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р. у справі №160/27039/24,  з Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано відокремлені матеріали адміністративної справи  №160/27039/24  щодо апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р. /а.с. 55/ та  справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 12.11.2024р. /а.с. 56/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи /а.с.57-59/.
Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 35-40/ на те, що ухвала суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову від 11.10.2024р. постановлена судом із порушенням норм чинного процесуального права, оскільки судом першої інстанції зроблено безпідставний висновок щодо недоведеності порушення прав та охоронюваних законом інтересів підприємства оскаржуваними розпорядженнями податкового органу з огляду на те, що відсутність у підприємства ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами унеможливлює здійснення такого виду господарської діяльності, який є основним видом господарської діяльності підприємства, що призведе до негативних наслідків для підприємства у вигляді позбавлення можливості сплати податків, виконання зобов`язань за укладеними господарськими договорами перед третіми особами, що фактично свідчить про існування очевидної небезпеки заподіянні шкоди права, свободам та інтересам товариства до ухвалення судом рішення по суті заявлених вимог про визнання розпоряджень протиправними, що і обумовило звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних розпоряджень до набрання законної сили рішенням суду у цій справі, який є співмірним обсягу порушеного права товариства, тому просив суд  скасувати ухвалу суду першої інстанції від 11.10.2024р. та ухвалити нове рішення яким задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову та до набрання законної сили рішення у справі вжити заходи шляхом зупинення дії розпоряджень ГУ ДПС у Дніпропетровській області: - №319-рл від 24.09.2024р. в частині анулювання ліцензії №04680311202405823, яка видана  ТОВ «Сумний Пітекантроп» (код ЄДРПОУ 45658580); - №333-рл від 02.09.2024р. в частині анулювання ліцензії № 04620311202405590, яка видана  ТОВ «Сумний Пітекантроп» (код ЄДРПОУ 45658580).
Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 60-63/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції обгрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з огляду на те, що в цій заяві не йдеться  про ефективний захист прав товариства від рішень, дій чи бездіяльності податкового органу за захистом яких позивач звернувся до суду, як і не надано доказів наявності обставин, які б вказували на те, що не вжиття судом заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду у цій справі, тому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції від 11.10.2024р. у цій справі залишити без змін. 
Матеріали адміністративної справи  №160/27039/24  щодо апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024р. надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 08.11.2024р. /а.с. 69/
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а положеннями ч. 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, відокремлені матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.  
Сукупний аналіз положень ст.ст. 150-151 КАС України, які встановлюють підстави для забезпечення позову в адміністративній справі та визначають види забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Тому під час розгляду заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позов та з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам, враховуючи при цьому специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
Відповідно до  Рекомендацій №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах,  які прийнято Комітетом Ради Європи 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Отже інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі, з урахуванням того, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, а співмірність у даному випадку передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд (суддя) при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, тому в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними, уникнувши при під час вирішення питання щодо забезпечення позову дослідження  обґрунтованості заявлених позовних вимог, яке є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Враховуючи наведене колегія суддів з урахуванням того, що інститут забезпечення адміністративного позову дійсно є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб – позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі, але сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку, вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок що заявником – ТОВ «Сумний пітекантроп» не доведено належним та допустимими доказами наявність підстав для застосування обраних ним заходів забезпечення позову з урахуванням того, що позбавлення позивача ліцензій на роздрібну торгівлю тютюновими виробами не позбавляє підприємство можливості займатись іншими з обраних ним видів господарської діяльності, якими відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний) та інші: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
Таким чином, враховуючи види діяльності позивача, які він здійснює, колегія суддів приходить до висновку, що анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами не може призвести до зупинення діяльності товариства в цілому, на чому наголошувалось останнім, а відповідно і до негативних наслідків, які з цим пов`язані.
Отже враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що за результатами розгляду заяви ТОВ  «Сумний Пітекантроп»   про забезпечення позову, встановлено, що позивачем не доведено та документально не підтверджено обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що унеможливило б захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, як і не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі, тому колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції від 11.10.2024р.  про відмову у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення,  оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм процесуального  права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумний Пітекантроп»– залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського  окружного адміністративного суду від 11.10.2024р.  у справі №160/27039/24 – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
                    Постанова виготовлена та підписана - 29.11.2024р.   
  
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов