УХВАЛА

01 жовтня 2024 року  
м. Київ

справа №380/28586/23
адміністративне провадження №К/990/35143/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Єресько Л.О.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року
та   постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року
у справі №380/28586/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області 
про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:
-   визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 подану нею декларацію про відмову від іноземного громадянства від 17 листопада 2023 року замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області повторно розглянути питання щодо прийняття декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства від 17 листопада 2023 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1073,60 грн судових витрат та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.
До Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року та   постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №380/28586/23.
Верховний  Суд ухвалою від 23 вересня 2024 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору в установленому законом розмірі.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду заяву про усунення недоліків, до якого додано платіжну інструкцію, що підтверджує сплату судового збору встановленому законом розмірі, а тому касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, що дає змогу суду вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року вирішено здійснювати розгляд справи №380/28586/23 за правилами спрощеного позовного провадження.
Скаржник зазначає та обгрунтовує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також становить значний суспільний інтерес.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Згідно пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень позивач зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо правозастосування абзаців 12, 13, 16 статті 1 Закону України «Про громадянство України» №2235-ІІІ від 18 січня 2001 року (далі - Закон №2235-111), з врахуванням пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» від 20 серпня 2024 року № 3897-ІХ щодо пролонгації строку на виконання зобов`язання припинити громадянство російської федерації, а саме що в розумінні Закону №2235-ІІІ (зі змінами згідно Закону № 3897-ІХ, які набули чинності 25 серпня 2024 року) є належним виконанням зобов`язання припинити іноземне громадянство для завершення процедури набуття громадянства України, та в такому контексті як законодавчі зміни співвідносяться з правом іноземця на подачу декларації про відмову від іноземного громадянства як спрощеного способу завершити процедуру набуття громадянства України в умовах воєнного стану з російською федерацією.
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених 3 частини 4 статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями   328, 330, 334, 340 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року та  постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року у справі №380/28586/23. 
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/28586/23.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Л.О. Єресько 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду