КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 939/1960/24                                                              Головуючий у суді І інстанції Міланіч А.М.
Провадження № 33/824/5401/2024                                             Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, а також стягнути з нього в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він працює на автомобілі «Mercedes-Benz 311» д.н.з НОМЕР_1 , який перебуває у власності приватного підприємця ОСОБА_2 , а він є лише водієм і виконує лише перевезення.
Доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, окрім самого протоколу до матеріалів справи не надано.
Водночас ОСОБА_1 зазначає, що факт наявності сколу на лобовому склі автомобіля, яким він керував, ним не заперечується.
Згідно п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28 грудня 2010 року № 630, на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Вимогами ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.
Однак, зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.
При цьому, в частині другій статті 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.
Відповідно до положень цієї статті обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».
Однак, в цьому переліку відсутня така несправність, як тріщина та сколи на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказав, що з першою апеляційною скаргою він звернувся у встановлений законом строк, однак постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року цю апеляційну скаргу було повернуто через відсутність його підпису. Після отримання вищевказаної постанови він невідкладно звернувся з повторною апеляційною скаргою з усунутими недоліками.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив, а тому суд дійшов висновку, що його неявка відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що вперше з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся у встановлений законом десятиденний строк, однак постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2024 року апеляційну скаргу було повернуто через відсутність його підпису. Після отримання вищевказаної постанови ОСОБА_1 невідкладно звернувся з повторною апеляційною скаргою з усунутими недоліками.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.
Постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, вищенаведеним вимогам закону не відповідає, що вбачається з наступного.
Згідно із інформацією з адмінпрактики № 3023342535160890 відносно ОСОБА_1 07 грудня 2023 року поліцейським відділення поліції № 2 (смт. Бородянка) було винесено постанову № БАД/999359, відповідно до якої в темну пору доби не працював задній габаритний ліхтар на автомобілі «Mercedes-Benz 311СDI» д.н.з НОМЕР_1 , та не працювала підсвітка, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 102901, 20 липня 2024 року о 10:25 год. на 49 км автодороги М-07 Київ-Ковель водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 311СDI» д.н.з НОМЕР_1 , з тріщиною лобового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 31 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 121 КУпАП, а оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року, то відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП БПП в с. Чайки УПП у Київській області Ткаченко Карини, вбачається, що згідно обліково-реєстраційних баз даних ІІПС «ІПНП» було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП від 07 грудня 2023 року, тому при повторному вчинені будь-якого з порушень, передбачених ч.ч. 1-3 цієї статті просить суд кваліфікувати дану справу по ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Перевіряючи наявність підстав для притягнення до відповідальності за порушення норм і правил, які зазначено у фабулі протоколу, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно із ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.
Диспозиція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
Розділ 31 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (ПДР) регулює технічний стан транспортних засобів та їх обладнання.
Наявність тріщини на лобовому склі не віднесено до переліку наведеного в розділі 31 ПДР технічних несправностей, за наявності яких забороняється експлуатація транспортних засобів. Фактично наявність вказано дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля. 
Відтак, наявність тріщин та сколів на склі в зоні склоочисників транспортного засобу не забороняє експлуатацію, що в свою чергу виключає можливість притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції віднесено, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 наведеної статті).
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
За таких обставин висновки, наведені у постанові суду щодо порушення ОСОБА_1 пункту 31 ПДР України та наявності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, є необґрунтованими і не підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 147 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі
З наведених підстав постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Бородянського районного суду Київської області від 11 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за частиною 4 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязакрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                              С.А. Голуб