Справа № 991/12635/24
Провадження 1-кс/991/12708/24

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на рішення детектива про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій захисник просить: скасувати постанову детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів ОСОБА_5 про відмову в задоволенні клопотання від 21.10.2024 у кримінальному проваджені № 52021000000000167 від 01.04.2024; зобов`язати детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів ОСОБА_5 розглянути клопотання, подане адвокатом АО «Дефенсорес» ОСОБА_3 , у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.
Скарга обґрунтована тим, що у проваджені Другого відділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України перебуває кримінальне провадження № 52021000000000167 від 01.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, у якому 26.02.2024 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру. 
21.10.2024 адвокат АО «Дефенсорес» ОСОБА_3 на підставі положень ст. ст. 42, 45-47, 93, 220, ч. 6 ст. 223 КПК України, подав детективу клопотання про ініціювання слідчих та процесуальних дій, за результатом розгляду якого 01.11.2024 року за місцем здійснення адвокатської діяльності надійшла постанова детектива Національного бюро Другого підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів ОСОБА_5 (вх. 532-296/31827 від 28.10.2024) про відмову в задоволенні клопотання від 28.10.2024.
На переконання захисника вказана постанова є необґрунтованою та незаконною.
Стверджує, що відповідно до повідомлення про підозру від 26.02.2024 ОСОБА_4 інкриміновано заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах організованою групою. За версією органу досудового розслідування, інкримінований злочин вчинено у складі організованої групи, до якої увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . У своїх показах ОСОБА_4 категорично заперечив причетність як до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, так і причетність будь-яких організованих груп чи інших стійких утворень з будь-якими особами для здійснення протиправної діяльності, та зазначив, що перебуваючи на посаді керівника філії Придніпровська залізниця, а також ні до того, ні після того, не домовлявся з будь-якими особами, ні з працівниками Укрзалізниці, ні зі сторонніми особами щодо вчинення будь-яких протиправних дій. Не приєднувався ні до якої організованої групи з метою вчинення протиправних дій у складі групи, і не був ні виконавцем, ні будь-яким іншим співучасником будь-яких протиправних кримінально-карних дій, до таких дій будь-ким не залучався, і навіть не отримував пропозицій.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 позицію, висловлену у скарзі підтримав, просив її задовольнити. 
Детектив Національного бюро Другого підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів ОСОБА_13 у судове засідання не прибув, засобами електронної пошти направив заперечення, у яких просив залишити скаргу на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021 без задоволення, оскільки оскаржувана постанова про відмову у задоволенні клопотання від 28.10.2024 є обґрунтованою. Просив розглядати скаргу без його участі. Письмові запереченні детектива долучені до матеріалів скарги.
Відсутність детектива не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали скарги та письмові заперечення детектива, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом, та обґрунтованість внесеного клопотання.
Отже, предметом судового контролю під час розгляду аналізованої категорії скарг є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного бюро здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, у якому повідомлено про підозру, зокрема, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (епізод 3), що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 18.09.2024.
Захисник підозрюваного  ОСОБА_14  – адвокат  ОСОБА_3  звернувся до детектива Другого підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України  ОСОБА_5  із клопотанням про ініціювання слідчих та процесуальних дій від 21.10.2024 № 21/10-1/0167, у якому просив за участю ОСОБА_4  та його захисника, як ініціаторів слідчої дії: 1) встановити та допитати свідків - службових осіб АТ «Укрзалізниця», підпорядкованих структурних підрозділів та інших осіб про обставини, що свідчать про наявність або відсутність факту утворення організованої групи, до складу якої входили  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,  ОСОБА_4  та ОСОБА_12 ; 2) допитати підозрюваних у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від  01.04.2021  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11  та ОСОБА_12  про обставини одержання кожним з них пропозиції від ОСОБА_6 , чи від інших осіб, увійти до складу злочинного об`єднання - утвореної ОСОБА_6  організованої групи з метою вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони зараз підозрюються. Під час допиту встановити у цих осіб: чи було їм відомо про існування організованої групи, утвореної ОСОБА_6 , чи були вони членами організованої групи, утвореної ОСОБА_6 , та з інших обставин, які свідчать про наявність чи відсутність ознак організованій групі, визначених у ч. 3 ст. 28 КК України; у разі наявності суперечностей у показаннях підозрюваних, для усунення протиріч, зокрема, щодо обставин, які підтверджують або спростовують існування зазначеної у тексті підозри організованої групи, мети вчинення кримінальних правопорушень; факту розроблення плану вчинення кримінальних правопорушень і доведення його до кожного з них як учасника організованої групи; спільного вчинення ними інкримінованих кримінальних правопорушень, у тому числі, у складі організованої групи; встановлення та додержання загальноприйнятих правил поведінки та спілкування учасників організованої групи; підпорядкування членів організованої групи її організатору, провести одночасні допити осіб, чиї покази у справі мають протиріччя. Зазначене підтверджується копією клопотання.
Необхідність проведення такої слідчої (розшукової) дії захисник мотивував тим, що оскільки обов`язок доказування обставин, викладених у ст. 91 КПК України у відповідності до приписів ст. 92 КПК України, покладається на слідчого (детектива), то саме детектив зобов`язаний довести наявність факту утворення організованої групи і вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до повідомлення про підозру. Також зазначив, що у матеріалах досудового розслідування, з якими сторона захисту мала можливість ознайомитись, відсутні докази утворення та існування стійкого об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень – організованої групи, тобто інкримінування ОСОБА_14 кримінального правопорушення у складі організованої групи є безпідставним.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. 
Згідно із ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Тобто, право сторони захисту ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст. 220 КК України.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
За результатами розгляду клопотання захисника ОСОБА_3 від 21.10.2024 детектив Національного бюро ОСОБА_13 виніс постанову від 28.10.2024 про відмову у задоволенні клопотання.
На обґрунтування прийнятого рішення детектив зазначив інформацію про надходження клопотання захисника та виклав зміст його прохальної частини; пославшись на норми Кримінального процесуального кодексу України навів мотиви щодо неприйняття доводів сторони захисту, зазначивши, що: в обґрунтування пункту 1 прохальної частини клопотання стороною захисту не наведено достатніх відомостей, які б свідчили про можливість досягнення мети слідчої (розшукової) дії, оскільки лише в загальному зазначено про необхідність встановлення та допиту свідків, без наведення конкретних обставин/достатній відомостей з яких би вбачалось досягнення мети слідчої (розшукової) дії; в обґрунтування пункту 2 прохальної частини клопотання, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є підозрюваними у кримінальному провадженні № 52021000000000167 від 01.04.2021 та відповідно до ч. 3 ст. 42 КПК України давати пояснення та показання це їх право; щодо пункту 3 прохальної частини клопотання - стороною захисту не наведено достатніх відомостей, які б свідчили про можливість досягнення мети слідчої (розшукової) дії, оскільки лише в загальному зазначено про необхідність одночасного допиту ОСОБА_4 без зазначення конкретних осіб, з якими необхідно провести одночасних допит. Зазначене підтверджується копією рішення детектива.
Слідчим суддею враховано, що клопотання сторони захисту розглянуто детективом в порядку та строки визначені ст. 220 КПК України.
Дослідивши у судовому засіданні постанову детектива про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, детектив виклав зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття та обґрунтування, посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України, тобто постанова відповідає вимогам пункту 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.
Непогодження сторони захисту із формулюванням підстав для прийняття постанови не може свідчити про недотримання детективом вимог щодо наведення належних мотивів відмови та їх обґрунтування.
Водночас, перевіряючи обґрунтованість постанови детектива від 28.10.2024 слідчий суддя водночас оцінює не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й клопотання сторони захисту на предмет викладених у ньому вимог та їх обґрунтованості.
Так, згідно із п. 12 ч. 2 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України захисник підозрюваного має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій. 
Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).
Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
Одним із видів слідчих дій є допит (ст. 224 КПК України). 
Відповідно до ст. 84 КПК України джерелами доказів у кримінальному провадженні є покази свідків, тобто, фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. 
Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. 
Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, у клопотанні від 21.10.2024 № 21/10-1/0167 захисник ОСОБА_3 не зазначає, які конкретно обставини можна встановити у результаті встановлення та проведення допиту як свідків службових осіб АТ «Укрзалізниця» та підпорядкованих структурних підрозділів, підозрюваних, хто саме має бути допитаний, що не дає підстав слідчому судді дійти висновку про нагальну потребу у проведенні вказаної слідчої (розшукової) дії. Захисник лише обмежується загальною вказівкою про встановлення вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у складі організованої групи.
Слід також звернути увагу, що кримінальне процесуальне законодавство не покладає на детектива обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою (п. 7 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 8 ст. 95 КПК України).
Разом з тим, з урахуванням принципу безпосередності дослідження доказів сторона захисту матиме змогу реалізувати своє право на допит свідка, відповідно до ст. 352 КПК України, також в порядку ст. 315, 350 КПК України заявити клопотання про здійснення судового виклику певних осіб, які не заявила сторона обвинувачення, до суду для допиту.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. 2, 7, 22, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1