КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа  № 755/18326/23
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/14581/2024                                                                                                                                                               
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
8 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                  
                                   судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                   суддів                                  Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.
                                   
розглянувши порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року (суддя Будзан Л.Д.)  про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання,
 
      встановив:
у листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідачки інфляційні втрати у розмірі 357 577грн 15 коп. та 3% річних у розмірі 68 978грн 55 коп. за невиконання грошового зобов`язання.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2012 року у справі № 2-2370/12, яке залишено без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, стягнуто з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики від 1 січня 2009 року в розмірі 766 428грн 36 коп.та суму штрафу в розмірі 766 428грн 36 коп. 30 листопада 2012 року Голосіївським районним судом міста Києва на виконання рішення суду був виданий виконавчий лист, який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача С.Ф.
Позивач посилався на те, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року з відповідачки були стягнені інфляційні втрати та 3% річних за не виконання рішення суду за період з 3 серпня 2015 року по 2 серпня 2018 року, а рішенням Дніпровського районного суду міста Києва з відповідачки стягнуто інфляційні втрати та 3% річних за період з 3 серпня 2018 року по 23 грудня 2019 року, однак відповідачка рішення суду про стягнення боргу не виконує, тому він має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 20 листопада 2020 року по 20 листопада 2023 року.
            Ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва від 8 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.
            27 червня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Ліндаєв О.С. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 753/13758/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за 
договором позики припиненим.
            Мотивуючи подане клопотання, представник відповідачки посилався на те, що розгляд даної справи є об`єктивно неможливим до вирішення справи № 753/13758/23, так як ухвалення рішення у справі № 753/13758/23 на користь ОСОБА_3 може призвести до спростування обставин, доказів та правової позиції ОСОБА_1 , як позивача у даній справі та до відмови у задоволенні позову у цій справі як наслідок.
            Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року клопотання задоволено, провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 753/13758/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за договором позики припиненим.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Позивач зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні його клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, чим позбавив його можливості ознайомитися з клопотанням про зупинення провадження у справі та висловити свої заперечення проти заявленого клопотання.
Також позивач зазначає, що відповідачкою подаються безпідставні позови та підроблені документи у підтвердження ніби то погашення боргу, і вказані дії вчиняються для затягування розгляду його позову.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за договором позики припиненими.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали суду повинно бути зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
Разом з цим, ухвала суду першої інстанції вказаним нормам процесуального права не відповідає, так як не містить обґрунтування прийнятого судом рішення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі (правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року).
Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у постановах Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.
Однак, ухвала суду першої інстанції не містить обґрунтування, які саме обставини можуть бути встановлені при розгляді позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання зобов`язання за договором позики припиненими, які неможливо встановити при розгляді позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання.
У порушення вимог ст. 251 та 260 ЦПК України суд не проаналізував предмети спорів у справах та підстави позовних вимог, не врахував, що відповідачка не позбавлена можливості у межах розгляду даного позову надати докази виконання нею рішення суду про стягнення з неї боргу та припинення зобов`язання, а відтак прийшов до помилкового висновку про неможливість розгляду даної справи до вирішення спору у цивільній справі №753/13758/23.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Колегія суддів вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК  України, апеляційний суд,
 
                                                         постановив:
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року скасувати, цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання направити до Подільського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач                                                    І.М. Рейнарт
 
Судді                                                                      Г.М. Кирилюк
 
                                                                                Т.І. Ящук