УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/2758/23 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М. 
Категорія 62 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/2758/23 за  позовом  ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Шульги О.М.,

ВСТАНОВИВ:

          У травні 2023 року ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік  ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , з надвірними допоміжними приміщеннями. 
       Позивачка вказує, що у встановленому законом порядку вона прийняла спадщину, підтвердженням чого є лист першої Коростенської державної нотаріальної контори та заведена після смерті її чоловіка, спадкова справа № 441/2010.
З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, вона звернулася до нотаріуса і отримала відмову, внаслідок існуючих розбіжностей щодо розміру загальної площі квартири. Так, загальна та житлова площа спірного майна була збільшена, за рахунок проведених будівельних робіт щодо переобладнання квартири. Проте, відповідний документ, який дає право виконання таких робіт, відсутній. 
ОСОБА_1 зазначає, що її чоловік за життя проводив будівельні роботи щодо перепланування квартири, за рахунок чого площа квартири збільшилась.
Вказує, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка, однак позбавлена можливості реалізувати своє спадкове право.
Враховуючи вищезазначене, просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , з надвірними допоміжними приміщеннями, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. 
В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд упереджено підійшов до розгляду справи, не з`ясував всіх обставин справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яким порушуються права позивачки, як спадкоємця.
Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні позову суд послався на п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2007 року, відповідно до якого, у разі здійснення спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, які були використані в процесі цього будівництва.
Позивачка наголошує на тому, що вищевказана правова позиція не може бути застосована при вирішенні даного спору, оскільки вона стосується інших обставин. Разом з тим, звертає увагу на те, що ОСОБА_2 , спірне майно, вже належало на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 1988 року. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 грудня 1987 року (а.с. 5). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 10 липня 2010 року (а.с.3). 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 серпня 1988 року, ОСОБА_2 набув право власності на частину житлового будинку по АДРЕСА_2 , загальною житловою площею 53, 0 кв.м (а.с. 19).
Копія технічного паспорта, який виготовлено станом на 21 вересня 2022 року, свідчить про те, що загальна площа будинку АДРЕСА_2 становить 115, 1 кв.м., житлова площа - 70,3 кв.м. (а.с. 6-12).
23 грудня 2010 року в.о. завідувача першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області Ходаківською Л.В. заведено спадкову справу до майна ОСОБА_2 за № № 441/2010 (а.с. 39-54). 
Згідно з копією вказаної спадкової справи ОСОБА_3 , який є сином померлого , звернувся до Коростенської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної йому частини спадкового майна на користь  ОСОБА_1 . 
Остання звернулася до першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті  ОСОБА_2 .
19 січня 2023 року в.о. завідувача першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області Ходаківською Л.В. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом. 
Наявна в матеріалах справи відповідь в.о. завідувача першої Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області Ходаківської Л.В. від 7 квітня 2023 року № 168/01-16 на звернення ОСОБА_1 , містить інформацію про те, що останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у житлового будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю документів щодо дозволу на здійснення перепланування спірної квартири. 
       Відповідно до  статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно  зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України).
Частиною третьою статті 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша  статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.
       Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що перебудова спірного майна проводилась за життя спадкодавця, а також відсутні дозвільні документи, які б вказували ким було проведено перебудову.
       Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

       Керуючись    ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28 вересня 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: