ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 287/1461/21
провадження № 51-3036км24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,                          
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисників                                                    ОСОБА_6 , та
                                                                        ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10  (у режимі відеоконференції), 
осіб, щодо яких закрито кримінальне
провадження                                               ОСОБА_11 , та
                                                                        ОСОБА_12 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмелівка Олевського р-ну Житомирської обл., який зареєстрований у АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст.  28 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 358 КК України; 
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Микуличі Бородянського р-ну Київської обл., який зареєстрований у АДРЕСА_3 та проживає у АДРЕСА_4 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Андріївка Олевського р-ну Житомирської обл., який зареєстрований у         АДРЕСА_5 та проживає у           АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України; 
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Сущани Олевського р-ну Житомирської обл., жителя АДРЕСА_7 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3           ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України; 
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Олевська Житомирської обл., який зареєстрований у АДРЕСА_8 та проживає у АДРЕСА_9 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України; 
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця с. Городець Овруцького р-ну Житомирської обл., жителя АДРЕСА_9 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України;
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця с. Юрове Олевського р-ну Житомирської обл., жителя АДРЕСА_10 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 1ст. 366 КК України; 
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця с. Рудня Хочинська Олевського р-ну Житомирської обл., який зареєстрований у АДРЕСА_11 та проживає у АДРЕСА_12 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України; 
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянина України, уродженця с. Косівка Володарського р-ну Київської обл., жителя АДРЕСА_10 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4        ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1ст. 366 КК України;
ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , громадянина України, уродженця с. Комсомольське Олевського р-ну Житомирської обл., жителя        АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України; 
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_13 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4        ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України;
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянина України, уродженця с. Юрове Олевського р-ну Житомирської обл., жителя АДРЕСА_14 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України та 
ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянина України, уродженця с. Юрове Олевського р-ну Житомирської обл., жителя АДРЕСА_14 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4           ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України. 
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 30 листопада 2023  року за клопотанням захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8   кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст.  358 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 27, ч.  3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_14 за ч.  5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_15 за ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_16 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_17 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_18 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч.  3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_19 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_20 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_21 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 і ч.  1 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч.  1 ст. 366 КК України, ОСОБА_22 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_23 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 і ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28 і ч. 1 ст. 366 КК України закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду від 30 листопада 2023 року щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,            ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та           ОСОБА_23 - без змін.
Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи свою вимогу, прокурор зазначає, що стороною обвинувачення не заперечується, що строк досудового розслідування у цьому провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до дванадцяти місяців, а саме до 10 лютого 2021 року; ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування відбувалося з 11 березня 2021 року по 17 серпня 2021 року; обвинувальний акт направлено до суду 20 серпня 2021 року. Разом з тим зазначає, що судами, як першої, так і апеляційної інстанцій безпідставно зроблено висновок про формальне повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування, яке складене 29 січня 2021 року, оскільки воно не містить дати та часу ознайомлення з матеріалами справи. Стверджує, що вказане повідомлення містить відомості про місце надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також номер мобільного телефону і електронну адресу слідчого, за якими сторонам цього провадження необхідно було узгодити дату і час ознайомлення. При цьому сторона обвинувачення зазначає у скарзі, що з урахуванням службової зайнятості в інших кримінальних провадженнях, час з 29  січня 2021 року (дата повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування) до 11 березня 2021 року (дата фактичного надання зазначених матеріалів) з урахуванням обсягу матеріалів у 29 томах об`єктивно був необхідний слідчому для надання фактичного доступу до них. Указує, що строк з 30  січня 2021 року (наступний день після повідомлення про надання доступу до матеріалів досудового розслідування) по 17 серпня 2021 року (закінчення ознайомлення з цими матеріалами) не включається у строки, передбачені ч. 5 ст. 219 КПК України. З огляду на це автор скарги вважає, що обвинувальний акт було складено та направлено до суду без порушення строків досудового розслідування. 
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав подану касаційну скаргу. Захисники та особи, щодо яких закрито кримінальне провадження заперечували проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, міркування захисників та осіб, щодо яких закрито провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та твердження, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 КПК України підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За наслідками перегляду в касаційному порядку ухвали місцевого суду, якою кримінальне провадження щодо  ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,   ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та  ОСОБА_23  закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, та ухвали суду апеляційної інстанції, якою це судове рішення залишено без змін, таких порушень не встановлено.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Таким чином кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо скеровано до суду поштою або переданий відповідальній особі в канцелярії суду. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
За правилами ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.
Чинним КПК України передбачено такі способи інформування учасників кримінального провадження, як надіслання повідомлення поштою, електронною поштою, факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
За правилами, визначеними ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
З аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону випливає, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосереднє доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації, і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.
У цьому кримінальному провадженні старший слідчий в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_26 , за дорученням прокурора, склав повідомлення про завершення досудового розслідування 29 січня 2021 року, однак у матеріалах цього провадження відсутні телефонограми, розписки про особисте вручення чи направлення повідомлення про завершення досудового розслідування підозрюваним та їх захисникам. Інших належних доказів того, що стороні захисту було належним чином повідомлено про завершення досудового розслідування до кінцевої дати строку досудового розслідування, а саме 10 лютого 2021 року, визначеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020  року, матеріали вказаного кримінального провадження не містять.
Твердження прокурора про те, що обвинувальний акт щодо  ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,        ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 ,              ОСОБА_22 , ОСОБА_23 був направлений до суду у межах строку досудового розслідування, оскільки стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування було надіслано поштовим відправленням 29 січня 2021 року були перевірені судами попередніх інстанцій та визнані безпідставними.
Так, сторона обвинувачення не довела, а матеріали цього провадження не містять доказів щодо того, що вказані повідомлення, у межах строку досудового розслідування були фактично направлені на адресу підозрюваних та їх захисників, або вручено їм особисто, або те, що слідчий скористався іншим способом інформування учасників кримінального провадження, зокрема шляхом повідомлення по телефону. У суді апеляційної інстанцїї прокурор надав лише копії доручення слідчому та повідомлення про завершення досудового розслідування, яке не містить інформації про направлення цього повідомлення учасникам кримінального провадження.
За умови відсутності доказів належного вручення чи направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування, яке стає початковим моментом відліку для зупинення строку досудового розслідування за правилами ч. 5 ст. 219 КПК України, ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження у період часу з 11 березня по 17 серпня 2021 року відбулося поза межами строку досудового розслідування, оскільки кінцевою датою цього строку було 10  лютого 2021 року.
Обвинувальний акт щодо  ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ,        ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,  ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23  було складено 17 серпня 2021 року, а скеровано до суду 20 серпня 2021 року.
Отже, як направлення обвинувального акта до суду так і його отримання місцевим судом відбулося поза межами строку досудового розслідування. Тому висновок місцевого суду, з яким погодився апеляційний суд, про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є правильним, оскільки ґрунтується на об`єктивно з`ясованих даних щодо руху цього кримінального провадження.
Таким чином, за результатами касаційного розгляду колегія суддів не встановила істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції, як про це стверджує прокурор у касаційній скарзі. Оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає положенням статей 370, 419 КПК України.
Отже, відсутні підстави для задоволення касаційної скарги сторони обвинувачення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року щодо       ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,         ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора - без задоволення. 
ПостановаВерховногоСудує остаточноютаоскарженнюнепідлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                     ОСОБА_3