Номер провадження: 33/813/2446/24
Номер справи місцевого суду: 946/5463/24 
Головуючий у першій інстанції Швець В.М. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
захисника адвоката – Слаблюка В.М.,
розглянувши клопотання захисника адвоката Слаблюка Василя Миколайовича подане в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження 
постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2024 року 
у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,    
                                                                                                         
                                       в с т а н о в и в:
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 03 липня 2024 року об 11:12 годині, с. Кам`янка, вул. Ташбунарська 37, він керував т/з мопед «YAMAHA» д.н.з. НОМЕР_1 /н з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме (запах алкоголю з порожнини рота та різке значне забарвлення шкіряного покрову обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці зупинки т/з відмовився. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився, про що складено протокол серії ААД № 577038 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, захисник адвокат Слаблюк В.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 19 вересня 2024 року звернувся з апеляційною скаргою через суд першої інстанції, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Разом з апеляційною скаргою захисником адвокатом Слаблюком В.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який мотивує його тим, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи у зв`язку з неповідомленням останнього. З текстом постанови захисник ознайомився 10 вересня 2024 року шляхом подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та отримання оскаржуваної постанови. 
Захисник адвокат Слаблюк В.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив поновити строк. 
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, вирішуючи питання щодо заявленого захисником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.. 6 Конвенції про захист прав і основоположних  свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
З матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 останнього повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області 18 липня 2024 року о 10-00 годині. Протокол підписаний особисто ОСОБА_1 , що свідчить про його обізнаність про розгляд справи (а.с. 1).
Матеріали справи містять телефонограму від 10 липня 2024 року, здійснену секретарем судового засідання на номер телефону ОСОБА_1 про розгляд справи на 16 липня 2024 року о 09-00 годині (а.с. 9).
Оскаржувана постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ухвалена 16 липня 2024 року за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , що вбачається з тексту оскаржуваної постанови, і в якій зазначено, що останній у судовому засіданні свою провину визнав та надав пояснення (а.с. 10).
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем оскарження постанови суду є 26 липня 2024 року.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувана постанова надіслана для оприлюднення: 16.07.2024.Зареєстрована: 16.07.2024.Забезпечено надання загального доступу: 17.07.2024.
З апеляційною скаргою захисник адвокат Слаблюк В.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 звернувся через суд першої інстанції 19 вересня 2024 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду. 
У якості поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи у зв`язку з неповідомленням останнього. З текстом постанови захисник ознайомився 10 вересня 2024 року шляхом подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та отримання оскаржуваної постанови. Проте вказане захисником спростовується матеріалами справи.
ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи 16 липня 2024 року о 09-00 годині. 
Крім того, в матеріалах справи є письмове клопотання захисника про ознайомлення з матеріалами справи та отримання рішення з відміткою про набрання законної сили, яке зареєстроване згідно із вхідним штампом канцелярії місцевого суду 19 серпня 2024 року. Однак матеріали справи не містять жодних даних щодо ознайомлення захисником з матеріалами справи 10 вересня 2024 року, як зазначено ним у клопотанні. 
Апеляційний суд зауважує, що відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови.
Враховуючи наведене, доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження викладені захисником у клопотанні є необгрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. 
Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник адвокат Слаблюк В.М. не надає і не посилається на інші обставини, що перешкоджали йому реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови суду.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками, встановленими законом, захисник адвокат Слаблюк В.М., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надав доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити та повернути апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами заявнику.
На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,
                                                   
 п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволені клопотання захисника адвоката Слаблюка Василя Миколайовича подане в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.           
Апеляційну скаргу захисника адвоката Карлангача Павла Дмитровича, подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                                М.В. Назарова