Окрема думка
судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
 
справа № 991/366/22 (провадження № 61-14603 зно 24)
07 листопада 2024 року
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Сердюка В. В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Горгіладзе Микити Сергійовича про відвід колегії суддів Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Сердюка В. В. у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Горгіладзе Микита Сергійович, про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі за позовом держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , про визнання необґрунтованими активів та стягнення в дохід держави грошових коштів, ухвалою від 07 листопада 2024 року вказану заяву визнав необґрунтованою.
 
Водночас вважаю, що заяву про відвід суддів розглянуто неповноважним складом суду з огляду на таке.
 
1.       01 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горгіладзе М. С. подав до Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 991/366/22.
 
2.       Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 листопада 2024 року справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Грушицький А. І., Сердюк В. В., Литвиненко І. В., Пророк В. В.
 
3.       05 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горгіладзе М. С. звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Сердюка В. В. 
 
4.       Суддею-доповідачем підготовлено проект ухвали про визнання вказаної заяви адвоката Горгіладзе М. С. необґрунтованою за підписом п`яти суддів, які визначені протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 листопада 2024 року.
 
5.       Водночас питання про відвід суддів Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Сердюка В. В. за заявою адвоката Горгіладзе М. С. мало вирішувати суддею-доповідачем одноособово та відповідно ухвала про визнання її необґрунтованою також мала бути постановлена суддею-доповідачем одноособово.
 
6.       Так, відповідно до частини першої статті 429 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
 
7.       Водночас частиною другою статті 427 ЦПК України встановлено, що протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
 
8.       Частинами першою та другою статті 366 КАС України передбачено, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
 
9.       Згідно із частиною другою статті 323 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу.
 
10.   Таким чином процесуальним законом як у цивільному, адміністративному так і господарському судочинстві передбачений уніфікований порядок вирішення питання про відкриття провадження за виключними обставинами суддею (суддею-доповідачем) шляхом постановлення відповідної ухвали.
 
11.   Допоки суддя-доповідач не постановить ухвалу про відкриття провадження, інші члени колегії не мають процесуальних повноважень щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними чи нововиявленими обставинами, оскільки лише після постановлення ухвали про відкриття провадження, заява передається на розгляд по суті колегії суддів.
 
12.   Якщо суддя-доповідач вирішить не відкривати провадження, то колегія суддів в жодний спосіб не може ухвалити іншого процесуального рішення, зокрема про відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за виключними чи нововиявленими обставинами. Аналогічно, якщо суддя-доповідач вирішить відкрити провадження, то колегія суддів не може ухвалити наприклад процесуального рішення про відмову у відкритті провадження за заявою про перегляд судового рішення за виключними чи нововиявленими обставинами.
 
13.   Отже, ЦПК України прямо встановлено, що питання про прийняття до розгляду Верховним Судом чи про відмову у такому щодо заяви про перегляд за виключними чи нововиявленими обставинами вирішує суддя-доповідач одноособово, і лише розгляд такої заяви по суті у Верховному Суді здійснюється колегією суддів у складі трьох або більшої непарної кількості суддів.
 
14.   Також, статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. 
 
15.   В судовій практиці склалося усталене тлумачення визначеного у частині першій статті 36 ЦПК України законодавцем терміну «справу» (суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу)), як не лише розгляд справи по суті, але і вирішення усіх процесуальних питань, які вимагаю постановлення судом відповідного судового рішення.
 
16.   Отже «судом, який розглядає справу» та етапі вирішення питання до відкриття провадження за виключними чи нововиявленими обставинами є саме суддя-доповідач одноособово.
 
17.   Таким чином ЦПК України встановлено, що вирішення питання про відвід до постановлення ухвали про відкриття провадження за виключними чи нововиявленими обставинами у справі вирішується суддею-доповідачем одноособово, і тільки після постановлення відповідної ухвали про відкриття провадження - колегією суддів.
 
18.   Наведене узгоджується із сталою практикою Верховного Суду, викладеною в ухвалах: від 13 лютого 2024 року та від 12 березня 2024 року у справі № 274/1067/18 (4-с/0274/10/23) (провадження № 61-18518ск23), від 27 лютого 2024 року у справі № 537/3697/22 (провадження № 61-18152ск23), від 27 березня 2024 року у справі № 161/14312/23 (провадження № 61-2273ск24), від 16 серпня 2022 року у справі № 758/12319/19 (провадження № 61?6749 ск 22), від 16 липня 2021 року у справі № 202/1722/19 ( провадження № 61-8370ск21), від 19 листопада 2020 року у справі № 161/17373/19 (провадження № 61-6915ск20), від 03 лютого 2020 року у справі № 756/1503/18 (провадження № 61-7593ск19), та багатьох інших.
 
19.   Крім цього, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
20.   Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
 
21.   ЄСПЛ у своєму рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» зазначив: «фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі (див. ухвалу щодо прийнятності від 4 травня 2000 року у справі «Бускаріні проти Сан-Маріно» (Buscarini v. San Marino), заява № 31657/96, та «Посохов проти Росії» (Posokhov v. Russia), заява № 63486/00, п. 39, ECHR 2003-IV)».
 
22.   Таким чином, ЄСПЛ зазначає, що дотримання прав особи, визначені частиною 1 статті 6 Конвенції щодо розгляду її справи встановленим законом судом, буде забезпечено лише тоді, коли її справу буде розглядати суд, який створений як орган та за персональним складом призначений у відповідності до вимог діючого законодавства.
 
23.   Отже, ухвалення будь-якого рішення, навіть такого, що ґрунтується на правильному застосуванні норм права, не може вважатися законним, якщо воно ухвалене неповноважним складом суду.
 
24.   Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що за нормами ЦПК України питання відвід судді (суддів) до відкриття провадження у справі за нововиявленими чи виключними обставинами вирішується суддею-доповідачем одноособово, оскільки я не є суддею-доповідачем у справі № 991/366/22 (провадження № 61-14603 зно 24), вважаю неповноважним за моєї участі склад суду для вирішення питання про відвід суддів Верховного Суду Петрова Є. В., Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Пророка В. В., Сердюка В. В. від участі у розгляді справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Горгіладзе М. С., про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі № 991/366/22.

Суддя                                                                                                 В. В. Пророк