ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 545/1241/20
провадження № 61-11846св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сергієнко Ніна Олександрівна,
на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року у складі судді Стрюк Л. І. та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у складі колегії суддів: Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І., Прядкіної О. В.
у цивільній справі за скаргою  ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Луценко А. С. щодо визначення розміру заборгованості з аліментів неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок розміру заборгованості з аліментів, заінтересована особа ОСОБА_2 ,
прийняв постанову про наступне:
I. Вступ
 
1.           У липні 2023 року ОСОБА_1 (далі - боржник) звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - ВДВС) (м. Київ) Луценко А. С. (далі - державний виконавець) щодо визначення розміру заборгованості з аліментів та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок розміру заборгованості з аліментів.
 
2.           Державний виконавець та стягувач проти скаргизаперечували.
 
3.           Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, відмовив у задоволенні скарги.
 
4.           Боржник оскаржив судові рішення попередніх інстанцій, підставою касаційного оскарження зазначив неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
5.           Ключовим питанням у спірних правовідносинах є:
 
Чи вважається перерахування боржником аліментів на банківський рахунок неповнолітньої дитини таким, що здійснене на виконання судового рішення про стягнення аліментів?
 
6.           Оскаржувані судові рішення переглядаються в межах, передбачених статтею 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку із чим Верховний Суд вирішує питання права, а не факту.
 
ІІ. Короткий зміст скарги
 
7.           Скарга обґрунтована тим, що:
-         Полтавським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей;
-         державним виконавцем відкрито виконавче провадження;
-         у зв`язку з відсутністю заборгованості зі сплати аліментів 18 серпня 2021 та 19 серпня 2021 року державним виконавцем скасовано постанови про тимчасові обмеження, зазначено про відсутність заборгованості перед стягувачем;
-         державним виконавцем не враховано перераховані аліменти на банківський рахунок сина, що боржник вважає грубим порушенням, оскільки відповідно до статті 179 Сімейного кодексу України (далі - СК) аліменти, одержані на дитину є її власністю;
-         оскільки станом на 19 серпня 2021 заборгованість відсутня, тому штрафні санкції не повинні застосовуватись до боржника.
8.           Враховуючи викладене, боржник просив:
-                  визнати дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості з аліментів неправомірними; 
-                  зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок розміру заборгованості з аліментів з урахуванням постанов про скасування тимчасових обмежень від 18 серпня 2021 року та 19 серпня 2021 року та погашень на карту сина.
ІII. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
9.           Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, у задоволенні скарги відмовлено.
10.        Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вказав на недоведеність вимог, оскільки сума заборгованості по аліментам була визначена державним виконавцем на підставі даних, що містилися у виконавчому провадженні, а боржником не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що за довідкою-розрахунком заборгованість зі сплати аліментів та відповідно сума штрафних санкцій розраховані невірно.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальненні доводи особи, яка подала касаційну скаргу
11.        У касаційній скарзі боржник просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвали нове рішення про задоволення скарги.
12.         Касаційна скарга мотивована такими обставинами:
-                  боржник вважає доведеним факт невірного розрахунку державним виконавцем заборгованості за аліментами, що призвело до безпідставного нарахування штрафних санкцій;
-                  судами попередніх інстанцій проігноровано, що в матеріалах справи є квитанції боржника про перерахування на карту сина ОСОБА_1 коштів на загальну суму 24 810,05 грн, а також квитанція на придбання мобільного телефону вартістю 21 604,00 грн та не звернули увагу, що вказані платежі від батька сину в той же день перераховувались сином на карту матері (стягувача);
-                  судами не досліджено матеріали справи, зокрема те, що за період з 
25 грудня 2020 року по 19 травня 2023 року боржник здійснював грошові перекази, що підтверджується виписками з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», в яких крім того частково зазначено призначення платежу - «аліменти»;
-                  суди не врахували висновок Верховного Суду, викладені у постанові від 13 червня 2024 року у справі № 760/17498/22, відповідно до якого добровільне перерахування боржником аліментів на особистий рахунок його неповнолітньої дитини вважається таким, що здійснене на виконання судового наказу про стягнення аліментів на її утримання.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
13.        21 серпня 2024 року боржник звернувся із касаційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження.
15.        Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 10 вересня 2024 року.
 
16.        Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2024 рокусправу призначено до судового розгляду.
17.        Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
VІ. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
18.        Постановою державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бараном С. В. від 15 жовтня 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 545/1241/20 виданого Полтавським районним судом Полтавської області 17 вересня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини, починаючи з 25 травня 2020 року і до повноліття дітей.
19.        Постановами державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 18 серпня 2021 року, 19 серпня 2021 року скасовані тимчасові обмеження, а саме: у праві керування транспортними засобами, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві виїзду особи з України у зв`язку з погашенням заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість станом на 18 серпня 2021 року та 19 серпня 2021 року відсутня.
20.        Відповідно до довідки-розрахунку №26069 від 23 вересня 2022 року загальна сума заборгованості станом на 19 вересня 2022 року складає 51 655,33 грн.
21.        Постановою державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Барана С. В. від 03 листопада 2022 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобам, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання, у праві виїзду за межі України, на підставі заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 03 листопада 2022 року за період з 25 січня 2020 року по 03 листопада 2022 року становить 76 476 грн.
22.        Згідно з довідкою-розрахунком № 29230 від 04 листопада 2022 року загальна сума заборгованості станом на 03 листопада 2022 року складає 76 476,33 грн.
23.        Відповідно до довідки-розрахунку від 03 серпня 2023 року заборгованість згідно з виконавчим листом № 545/1241/20, який видано 17 вересня 2020 року Полтавським районним судом Полтавської області, станом на 01 серпня 2023 року становить 99 717,73 грн.
VII. Позиція Верховного Суду
24.        Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (див. пункт 6) та даючи відповідь на ключове питання (див. пункт 5), Верховний Суд зазначає наступне.
25.        Даний спір пов`язаний із обчисленням розміру заборгованості зі сплати аліментів, у зв`язку із чим боржник звернувся із скаргою на дії державного виконавця, що передбачено статтею 447 ЦПК.
26.        Стаття 179 СК гарантує дитині право власності на аліменти, що включає її право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
27.        Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів може бути вирішено судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина третя статті 195 СК, частина восьма статті 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII)).
28.        Законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 707/999/21 (провадження № 61-11411св22)).
29.        Верховний Суд розглядаючи спори щодо визначення розміру заборгованості за аліментами висновував, щодобровільне перерахування боржником аліментів на особистий рахунок його неповнолітньої дитини вважається таким, що здійснене на виконання судового наказу про стягнення аліментів на її утримання (див. постанову Верховного Суду у від 13 червня 2024 року у справі № 760/17498/22 (провадження № 61-15969св23)).
30.        Такі висновки Верховного Суду враховуються в спірних правовідносинах відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК.
31.        Зокрема, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК)(частина третя статті 179 СК).
32.        Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК).
33.        Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку) (частина перша статті 32 ЦК).
34.        Верховний Суд зауважує, що:
-                     дієздатність фізичної особи пов`язана з такими її невід`ємними якісними ознаками, як здатність усвідомлювати значення своїх дій та спроможність керувати ними, обсяг цивільної дієздатності не може бути однаковим для усіх фізичних осіб і встановлюється ЦК з урахуванням їх віку та психічного стану здоров`я;
-                     обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб охоплює як перелік юридично значущих дій, які особа має право самостійно здійснювати, так і межі її договірної та не договірної цивільної відповідальності;
-                     залежно від віку фізичної особи, цивільна дієздатність за обсягом поділяється на такі види: часткова цивільна дієздатність малолітньої особи (стаття 31 ЦК); неповну цивільну дієздатність неповнолітньої особи (стаття 32 ЦК); повну цивільну дієздатність повнолітньої особи, неповнолітньої особи у разі реєстрації її шлюбу (стаття 34 ЦК) та емансипованої особи (стаття 35 ЦК);
-                     фізична особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років вважається неповнолітньою. За обсягом цивільна дієздатність неповнолітньої особи є неповною;
-                     з урахування обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів.
35.        У справі, що переглядається,  ОСОБА_1 на обґрунтування доводів скарги послався на безпідставне неврахування виконавцем квитанцій про перерахунок коштів на утримання дітей, сплачених на банківську картку стягувача  ОСОБА_2 та на банківську картку сина   ОСОБА_1 . Боржник звертав увагу суду на те, що грошові перекази були здійснені з метою виконання обов`язку з утримання дітей з частковою позначкою «аліменти».
36.        Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій порушили частину третю статті 195 СК та частину восьму статті 71 Закону № 1404-VIII (див. пункт 27).
37.        В порушення статей 30-35 ЦК та статті 179 СК (див. пункти 31-34) суди не врахували, що з урахуванням обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів.
38.        Поряд із цим встановлені судами попередніх інстанцій обставини свідчать, що ОСОБА_1 здійснив перерахування коштів по сплаті аліментів на рахунок неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .
 
39.        Зокрема, платіжна інструкція Р24А1308628412С2960 (а.с.38) містить інформацію про переказ коштів в сумі 1100 грн з призначенням переказ власних коштів за аліменти; платіжна інструкція Р24А850295162С46516 (а.с.42) містить інформацію про переказ коштів в сумі 11200 грн з призначенням переказ власних коштів за аліменти.
 
40.        Вказані суми (див. пункт 39) повинен був врахувати державний виконавець при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.
 
41.        Інші платіжні інструкції (а.с.35-37, 39-41) посилання на аліменти у призначенні платежу не містять.
 
42.        Таким чином суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права та порушили норми процесуального права.
 
43.        Відповідно до частини другої статі 451 ЦПК у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
44.        У спірних правовідносинах не вимагається збирання та додаткова перевірка чи оцінка доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 409, статті 412 ЦПК є підставою для скасування судових рішень.
 
45.        За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд вважає, що оскаржувані судові рішення слід скасувати повністю та ухвалити нове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця.
 
46.        Проте скарга на дії державного виконавця підлягає частковому задоволенню, оскільки не всі платіжні інструкції, на які посилається скаржник, підтверджують перерахування коштів як аліментів (див. пункти 39-41).
VIIІ. Розподіл судових витрат
47.        За змістом частини тринадцятої статті 141 ЦПК, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
48.        Судові витрати, у виді судового збору сплаченого ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги в розмірі 484,48 грн та касаційної скарги в розмірі 605,60 грн, підлягають стягненню на його користь з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Із цих підстав, 
керуючись статтями 400, 402, 409, 412, 415-416, 419 ЦПК, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сергієнко Ніна Олександрівна, задовольнити частково.
2.           Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
3.           Скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Луценко А. С. неправомірними, задовольнити частково.
4.           Зобов`язати державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Луценко А. С. здійснити перерахунок розміру заборгованості з аліментів з урахуванням коштів сплачених на рахунок неповнолітньої дитини,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі платіжних інструкцій Р24А1308628412С2960 в сумі 1100 грн та Р24А850295162С46516 в сумі 11200 грн.
5.           Стягнути з Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 1090,08 грн судового збору.
6.           З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 23 липня 2024 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | В. І. Крат Д. А. Гудима  І. О. Дундар  Є. В. Краснощоков  П. І. Пархоменко