Ухвала
Іменем України 
04 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 505/2909/16-к
провадження № 51 - 4624 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі: 
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу (вх. № 25193/0/170-24 від 29 жовтня 2024 року) захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки; за частиною 2 статті 366 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі частини 5 статті 74 КК звільнено ОСОБА_5 від покарання за частиною 2 статті 366 КК у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених пунктом 3 частиною 1 статті 49 КК.
Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Призначене ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в державних органах, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, підлягають реальному виконанню.
Постановлено залишити без задоволення цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації про стягнення з  ОСОБА_5 збитків, завданих державі, в розмірі 963 500 грн. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено частково, а вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2020 року скасовано в частині визнання ОСОБА_5 винуватим за частиною 2 статті 366 КК. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 366 КК, закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.
Також, вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня          2020 року змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з частини 2 статті 364 КК на частину 2 статті 222 КК та визнано його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 222 КК (в ред. Закону від 15 квітня 2008 року), та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими або/чи адміністративно-господарськими функціями на строк 2 роки.
На підставі частини 5 статті 74 КК звільнено ОСОБА_5 від призначених основного та додаткового покарання в зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 49 КК.
Виключено з резолютивної частини вироку абзаци 3, 4, 5 щодо застосування до ОСОБА_5 призначеного покарання із застосуванням положень статей 75, 76 КК та щодо реального відбування додаткового покарання.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року відмовлено захиснику ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 в поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року та повернуто захиснику  ОСОБА_4 його касаційну скаргу на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК.
Захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з аналогічною за змістом касаційною скаргою (вх. № 25193/0/170-24 від 29 жовтня 2024 року), яка датована 16 серпня 2024 року, зі змісту якої та доданих копій судових рішень вбачається, що він не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 16 квітня 2024 року щодо ОСОБА_5 .
 
У частині 2 статті 426 КПК визначено, що касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з вимогами пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Так, касаційна скарга захисника підписана ним 16 серпня 2023 року, тобто поза межами трьохмісячного строку на касаційне оскарження.
Водночас захисник не порушує питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення. 
Таким чином, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню, оскільки вона поданапісля закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подає, не порушує питання про поновлення цього строку.
Водночас, відповідно до частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
 
Касаційну скаргу (вх. № 25193/0/170-24 від 29 жовтня 2024 року) захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                ОСОБА_3