П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 947/24027/23	

                                                                                                                      Головуючий першої інстанції Мурзенко М..В.
                                                                                                  Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса
                                                                                                     Повний текст судового рішення складений 14.05.2024р.

          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі   колегії суддів:
          головуючого судді Крусяна А.В.,
          суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,
          розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1 до   Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - 

В С Т А Н О В И В:

31.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 08.07.2023р. ЕАС №7299052 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, (керування транспортним засобом (електроскутером-мопедом) особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами), накладення штрафу у сумі 20400грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що керував засобом пересування, який не є мопедом та механічним транспортним засобом.
          Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2024 позов задоволений, оскільки позивач керував не механічним транспортним засобом, що вказує на відсутність обов`язку отримувати права керування транспортним засобом відповідної категорії, а тому і відсутність складу адміністративного правопорушення.
          Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
          Апелянт посилається на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у період позбавлена права керувати транспортними засобами на один рік судовим рішенням у справі №522/17416/22.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.
Судом     встановлено, що 08.07.2023р. інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області складена постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7299052 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400грн. 
          Як вбачається зі змісту постанови, інспектором встановлено, що 08.07.2023р. о 09 год. 56 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 керував електроскутером без державного номерного знаку, у період позбавлення права керувати транспортними засобами на один рік судовим рішенням у справі №522/17416/22. /а.с.11/
          Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.
          Так, за змістом   ст.222 КУпАП   органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч.1 ст.121 КУпАП).
          Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
          Статтею 258 КУпАП передбачено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.
          Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
          Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог   статті 283 цього Кодексу.
          Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог   статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5   ст.258 КУпАП).
          Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395   (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за №1408/27853).
          Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
          Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті   121, статтями   121-1,   121-2, частинами першою, другою і третьою статті   122, частиною першою статті   123, статтею   124-1, статтями   125,   126, частинами першою, другою і третьою статті   127, статтями   128,   129, статтею   132-1, частинами шостою і одинадцятою статті   133-1, частинами першою, другою і третьою статті   140 КУпАП.
          За змістом   статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В п.1.10  ПДР  Правил дорожнього руху, затверджених постановою   Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 зазначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
          Пунктом 2.13. ПДР передбачено, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.
Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів; Т - трамваї та тролейбуси.
          Тобто, нормами п.2.13. ПДР визначений виключний перелік транспортних засобів, на які необхідно отримати право керування транспортними засобами.
          Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2023р. о 09 год. 56 хв., в м. Одесі по просп. Небесної Сотні, 2, ОСОБА_1 керував електроскутером потужністю 2000 Вт. /а.с.13-32, 77/
Водночас, згідно п.1.10. ПДР механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт;
мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що електроскутер з електричним двигуном потужністю 2000 Вт, що належить позивачу, не відноситься до механічного транспортного засобу, оскільки потужність його електричного двигуна менша за 3 кВт.
Разом з тим, згідно п.2.13. ПДР право на керування транспортними засобами особам може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку; транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
          Отже, вказаний транспортний засіб позивача належить до категорії мопедів (А1), оскільки є двоколісним та має електродвигун потужністю до 4 кВт, а тому для керування ним необхідно отримати право відповідної категорії.
Відповідно до ч.4  ст.126 КпАП України керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
          Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2022р. у справі №522/17416/22 визнано  ОСОБА_1 винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.
          Таким чином, ОСОБА_1 , на момент винесення оскаржуваної постанови, не мав права керувати всіма видами транспортних засобів, зокрема, і мопедом, до як відноситься належний йому електроскутер з електричним двигуном потужністю 2000 Вт.
          Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4  ст.126 КпАП України, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови від 08.07.2023р. ЕАС №7299052.
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити, рішення Малиновського  районного суду м. Одеси від 14 травня 2024 року скасувати.
Ухвали у справі постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову    ОСОБА_1 до   Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2023р. ЕАС №7299052.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Департамент патрульної поліції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв