УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/4040/24 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М. 
Категорія 39 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:
Головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) в м. Житомирі цивільну справу № 274/4040/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві 

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду із названим позовом та просило стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 9634716 в розмірі 36990 гривень, за договором позики № 78324187 в розмірі 46000,00 гривень, а всього стягнути заборгованість за договорами у загальному розмірі 82990,00 гривень та понесені судові витрати.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 16.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №9634716, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 000 грн строком на 100 днів з 16.06.2023 по 24.09.2023 зі сплатою відсотків визначених умовами договору.
27.10.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №27102023, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №1 від 27.10.2023 до договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 в сумі 36990, 00 грн, з яких: 9200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 26790,00 грн - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн - заборгованість за комісією.
14.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів") та ОСОБА_1 укладено договір позики №78324187, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 11500 грн строком на 30 днів, процентна ставка 2,5% фіксована.
14.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК "ЄАПБ") укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників №13 від 21.12.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №78324187 від 14.06.2023 в сумі 46000 грн, яких: 11500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 34500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ЄДРПОУ 35625014) заборгованість:
- за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 в розмірі 36990,00,00 грн.
- за договором позики №78324187 від 14.06.2023 в розмірі 20125,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2083,90 гривень судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Бердичівського міськрайонного суду від 17 червня 2024 року по справі № 274/4040/24 та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала, що  зазначене рішення відповідачем було отримано через портал Дія 20.06.2024 року. Відповідач на свою адресу не отримував ні позовної заяви ні будь-яких процесуальних документів щодо факту розгляду зазначеної справи, що порушує принцип змагальності сторін по справі та право відповідача надати відзив та докази в обгрунтування заперечень відносно заявлених позовних вимог до нього, а саме:  як вбачається зі змісту рішення "відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення матеріалів позовної заяви та ухвали суду про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, який повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". З 07.05.2019 року по теперешній час, відповідач є віськовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 . Зазначене було відомо позивачу на час укладання договорів. Позивачем не додано до позову належних доказів направлення позовної заяви та/ або претензійних вимог на адресу відповідача.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (ч.1 ст.368 ЦПК України).
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що 16.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №9634716 (а.с.8-13).
Відповідно до п.2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «Мілоан» позичальнику в безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем кредитору.
Відповідно до умов договору (п.п.1.2., 1.3) ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10 000 грн строком на 100 днів з 16.06.2023 (дата надання кредиту) по 24.09.2023, що складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.06.2023 (рекомендована дата платежу (п.1.3.1 договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 24.09.2023 (дата остаточного погашення заборгованості).Позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.06.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24.09.2023 (останнього дня строку кредитування (п.1.3.2, 1.4 договору).
Відповідно до п.1.5 загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2500,00 грн в грошовому виразі та 344421,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 29500,00 грн в грошовому виразі та 14951,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування).
Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 12500,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь строк кредитування) складає 39500,00 грн.
Комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відсотки за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1500,00 грн, які нараховуються за стандартною ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Відсотки за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000,00 грн, які нараховуються за стандартною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип відсоткової ставки: фіксована (п.п.1.5.1-1.6 договору).
Згідно п.2.3.1. позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені цим п. 2.3 договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено).
Згідно п. 7.1. договору визначено, що цей договір (з додатками №1, №2 та Правилами), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п.1.4 договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені кредитодавцем та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в особистому кабінеті.
16 червня 2023 року ОСОБА_1 також було підписано електронним підписом і паспорт споживчого кредиту №9634716, який є додатком №2 до договору про споживчий кредит №9634716 від 16.06.2023, в якому містяться інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у вищевказаному договорі №9634716 від 16.06.2023.
Згідно із графіком платежів за договором про споживчий кредит №9634716 від 16.06.2023 за датою видачі кредиту/дата платежу 16.06.2023-24.09.2023, визначено загальну вартість кредиту за кількістю днів у розрахунковому періоді (100)- 39500,00 грн, з реальною річною процентною ставкою - 14951,00% (а.с.13 зворот).
27.10.2023 між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу №27102023, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Мілоан" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.15-17).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №1 від 27.10.2023 за договором факторингу №27102023 від 27.10.2023 за яким клієнт передав, фактор прийняв реєстр боржників №1, після чого з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №27102023 від 27.10.2023, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.18).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 від 27.10.2023 до договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит №9634716 від 16.06.2023 в сумі 36990, 00 грн, з яких: 9200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 26790,00 грн - заборгованість за відсотками; 100,00 грн - заборгованість за комісією (а.с.19).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 в розмірі 36990, 00 грн, з яких: 9200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 26790,00 грн - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн - заборгованість за комісією (а.с.20).
14.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №78324187 (а.с.27-28).
Згідно п.1 вказаного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики.
За п.2 договору позики сума позики становить 11500 гривень, строк позики- 30 днів, процентна ставка 2,5 % (фіксована).
Відповідно до умов договору дата надання позики - 14.06.2023, дата повернення - 14.07.2023, знижена процентна ставка 0,875/день, % (застосовується відповідно до умов програми лояльності)- 2,70%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) - 2,70 %, пеня %/день (не застосовується в період карантину) - 2,70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка, - 1604,7 %, орієнтована загальна вартість позики становить 14518,75 грн.
Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 договору).
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до договору визначено дату видачі кредиту/дату платежу - 14.06.2023-14.07.2023, за кількістю днів у розрахунковому періоді-30; чиста сума кредиту - 14518,75, проценти за користування кредитом -3018,75 грн, реальна річна ставка- 1604,7 грн (а.с.29).
14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.30-31).
28.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за змістом якої зазначено обов`язок клієнта повідомити боржників про відступлення права вимоги (а.с.32).
21.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено додаткову угоду №14 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, за змістом якої зазначено про загальну суму прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №13 від 21.12.2023, щодо ціни продажу (а.с.33).
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників №13 від 21.12.2023 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 визначено, що на виконання п.1.2. Договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 13 кількістю 5824, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № 14/06/21 від «14» червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.34).
Відповідно до реєстру боржників №13 від 21.12.2023 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №78324187 від 14.06.2023 в сумі 46000,00 грн, яких: 11500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 34500,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.35).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №78324187 від 14.06.2023 за період з 21.12.2023 по 31.03.2024 ОСОБА_1 , має заборгованість за договором в розмірі 46000,00 грн, яких: 11500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 34500,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.36).
Задовольняючи  частково  позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що 16.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1  укладено договір про споживчий кредит №9634716, відповідно до якого ОСОБА_1  отримав кредит в розмірі 10000,00 грн строком на 100 днів з 16.06.2023 по 24.09.2023 зі сплатою відсотків 14951,00 % річних. Умовами договору передбачено що всі документи по договору підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладення даного договору відповідачем не оспорюється. Відповідно до укладеного договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, відбулась заміна кредитора, та до позивача перейшли права ТОВ "Мілоан" в тому числі і право вимоги погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 9634716. Заборгованість ОСОБА_1  за договором про споживчий кредит № 9634716 підтверджується витягом з реєстру боржників доданого до договору факторингу №27102023 від 27.10.2023 і розрахунком заборгованості, виготовленого ТОВ «ФК «ЄАПБ», та станом на 31.03.2024 становить 36990, 00 грн, з яких: 9200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 26790,00 грн - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн - заборгованість за комісією. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 в загальній сумі 36990,00 грн в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до договору позики №78324187, укладеного 14.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит в розмірі 11500,00 грн строком на 30 днів, процентна ставка 2,5% фіксована, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника. Договір укладено в електронній формі на умовах пропозицій (оферти) на укладання електронного договору позики, що акцептована відповідачем 14.06.2023. Таким чином, відповідач фактично погодився на запропоновані первісним кредитором умови договору, отримав кредитні кошти в сумі 11500 грн на вказаний ним картковий рахунок. Таким чином, суд стягує з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №78324187 від 14.06.2023 в розмірі 11500,00 грн - основної суми боргу, 8625,00 грн - заборгованості за відсотками, що разом становить 20125,00 грн, у стягненні відсотків, нарахованих після спливу строку кредитування суд відмовив.
Колегія суддів не може погодитись висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23).
Кредитний договір № 9634716 та договір позики №78324187 підписано ОСОБА_1 електронним підписом відповідно до ч.ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договорів, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». 
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
16 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9634716 , який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором – R30252, укладення договору відповідачем не оспорюється, за умовами якого відповідач отримав 10 000 грн кредиту на строк 100 днів, пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується 26.06.2023, поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду та закінчується 24.09.2023.
14.06.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №78324187, договір підписано ОСОБА_3 електронним підписом одноразовим ідентифікатором – tjWlk2Jhbo, укладення договору відповідачем не оспорюється (а.с. 27-28).
Позичальник ідентифікований та веритифікований за допомогою Системи BankID НБУ (п. 22 Договору Позики).
У Договорі зазначено рахунок позичальника № НОМЕР_3 .
Матеріали справи містять підписаний відповідачем 07.01.2023 електронним підписом одноразовим ідентифікатором tjWlk2Jhbo –Додаток №1 до даного договору – Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит ( а.с.29).
Виходячи із вищенаведених положень чинного законодавства та встановлених фактичних обставин справи вбачається, що відповідачем було укладено в електронній формі договір позики №9634716 від 16 червня 2023 року на суму кредиту 10 000 грн , договір позики №78324187 від 14 червня 2023 року на суму кредиту 11500 грн та отримано кредитні кошти за договорами у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок, зареєстрований позичальником в особистому кабінеті. При цьому, вказані договори підписані електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 порушив свої зобов`язання, передбачені договором позики №9634716 від 16 червня 2023 року , договором позики №78324187 від 14 червня 2023 року, не повернув взятих коштів у розмірі 10 000 грн та 11500 грн , тому позовні вимоги у частині стягнення основної суми боргу за договорами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
При цьому, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення відсотків, з урахуванням наступного.
Відповідно до довідки Державної прикордонної служби України від 12.02.2024, старший сержант ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 проходить службу в Державній прикордонній службі України з 07.05.2019 і по теперішній час (а.с. 73).
Згідно з п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб, які належать до учасників бойових дій, належать військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30.03.2021 №1357-IX, який набрав чинності 23.04.2021 пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Останніми змінами, які набрали чинності 19.08.2022, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».
Відповідно до абз. 5 ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вирішуючи питання щодо меж дії особливого періоду у розумінні ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.08.2020 у справі №813/402/17 дійшла висновку, що навіть за невведення у країні воєнного стану, особливий період, початок якого пов`язаний з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової чи прихованої), хоч і охоплює час мобілізації, однак не може вважатися закінченим лише зі спливом строку, протягом якого підлягали виконанню визначені у відповідному рішенні про мобілізацію заходи. Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» з 18.03.2014 в Україні розпочався особливий період. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який продовжувався і діє на час розгляду справи. Тобто, введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України було визначено в законодавчому порядку і є особливим періодом.
Згідно із роз`ясненнями Національного банку України у листі від 02.09.2014 №18-112/48620 для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Відповідно до роз`яснень Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України (лист від 01.02.2019 №321/722) зазначено, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем з початку і до закінчення особливого періоду, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних є військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
З огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Державній прикордонній службі України колегія суддів вважає, що він має право на визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пільги, гарантії та компенсації, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема, на звільнення від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом, штрафні санкції та пеню за невиконання зобов`язань за кредитним договором.
При цьому п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15, від 14.05.2021 у справі №502/1438/18, від 24.02.2022 у справі №591/4698/20, від 12.05.2022 у справі №336/512/18, від 18.01.2023 у справі №642/548/21.
Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу.
Положення п. 15 ст. 14 Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.
Таким чином, згідно матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 станом на час розгляду справи має статус військовослужбовця Державної прикордонної служби України, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто, до нього не може застосовуватися відповідальність у виді штрафних санкцій і пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом та комісії.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 в розмірі 36990, 00 грн, з яких: 9200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 26790,00 грн - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн - заборгованість за комісією; за кредитним договором №78324187 заборгованість за договором в розмірі 46000,00 грн, яких: 11500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 34500,00 грн - сума заборгованості за відсотками.
Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 з 07.05.2019 перебуває на військовій службі, а тому саме з цього періоду не підлягають нарахуванню та стягненню проценти за користування кредитом та штрафні санкції (комісії).
Отже, колегія суддів за результатами перегляду справи в апеляційному порядку приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню за кредитним договором №9634716 лише тіло кредиту у розмірі 9 200 грн; за кредитним договором №78324187 тіло кредиту у розмірі 11500 грн.
Позовні вимоги в частині стягнення відсотків та комісії не підлягають задоволенню, оскільки на ОСОБА_1 поширюється положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» щодо не нарахування процентів за користування кредитом.
Таким чином, при ухваленні рішення суду про стягнення відсотків з відповідача судом першої інстанції допущено порушення вимог матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Щодо аргументу апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції 

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
При цьому за змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
В постановах Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 серпня 2020 року у справі № 904/2584/19 вказано, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2024 року судом першої інстанції було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками та судову повістку на зареєстровану адресу відповідача ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 (а.с.57), проте судова повістка повернулася з відміткою «адресат відсутній» (а.с. 59).
Тобто місцевим судом відповідно до норм цивільного процесуального законодавства відповідач у спосіб, визначений процесуальним законом, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. 
Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 3, 4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 за тілом кредиту в розмірі 9200 гривень, за договором позики №78324187 від 14.06.2023 за тілом кредиту в розмірі 11500 гривень. В решті вимог необхідно відмовити.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно матеріалів справи, ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило 3 028 грн судового збору при подачі позову до суду першої інстанції (а.с. 6), при зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 сплачено судовий збір у розмірі 4 542 грн за подачу апеляційної скарги (а.с. 75,88).
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на 24,94 %, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає пропорційному стягненню 726,72 грн судового збору за подачу позову до суду першої інстанції. Також з ТОВ «ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 у зв`язку з частковим задоволенням вимог апеляційної скарги на 63,77 % підлягає пропорційному стягненню 2896,43 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2024 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким :
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів (місце знаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, ЄДРПОУ 35625014) заборгованість:
- за кредитним договором №9634716 від 16.06.2023 в розмірі 9200 гривень.
- за договором позики №78324187 від 14.06.2023 в розмірі 11500 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 726,72 гривень судового збору (за подання позову).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2896,43 гривень (за подання апеляційної скарги). 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий Судді