ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22696/21          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 жовтня 2024 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача          Сорочка Є.О.,
суддів           Коротких А.Ю., 
          Кузьменка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві   про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непризначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до пункту б) статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" з наступного дня за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 23.07.2021.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2022 позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту б) статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" з 23.07.2021, шляхом зарахування до пільгового стажу періодів роботи за Списком №2: з 22.08.1990 по 31.10.1996 та з 09.07.1998 по 27.07.2001.
- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
У подальшому, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві подало до Київського окружного адміністративного суду заяву, у якій просило виправити описку у цьому рішенні змінивши не вірно зазначену дату періоду роботи «з 22.08.1990 по 31.10.1996», оскільки вірною датою періоду роботи (на думку відповідача) є «з 22.08.1992 по 31.10.1996».
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у задоволенні заяви відмовлено.
Приймаючи таке рішення, суд вказав про те, що відповідач не надає ніяких обґрунтувань тому, що це саме описка суду. Натомість, винесення ухвали про виправлення описки призведе до зміни змісту судового рішення, що зашкодить правам позивача.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким замінити виправити описку в резолютивній частині рішення, замінивши цифри «22.08.1990» на « 21.11.1990», оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції мав виправити описку, що вказана позивачем в апеляційній скарзі.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Це помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів тощо.
Важливо відмітити, що виправляючи описку, суд не має права змінювати зміст та суть судового рішення, його висновки та мотиви, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення.
Так, як зазначалося, звертаючись до суду із заявою про виправлення описки, відповідач вказував про те, що у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2022 не вірно зазначену дату періоду роботи позивача «з 22.08.1990 по 31.10.1996», оскільки вірною датою періоду роботи є «з 22.08.1992 по 31.10.1996»
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при прийнятті рішення від 06.07.2022 Окружним адміністративним судом міста Києва не встановлювалося факту роботи позивача саме з 22.08.1992. Відтак, вказівка вказаної дати у судовому рішенні в порядку виправлення у ньому описки не є можливою.
Позивач в апеляційній скарзі вказує про те, що суд першої інстанції мав виправити описку, яка полягає у вірній даті періоду роботи позивача за списком №2 який зарахований до пільгового стажу "з 21.11.1990" замість "з 22.08.1990". Проте, оскаржуваною ухвалою питання заміни у рішенні дати з 22.08.1990 на 21.11.1990 не вирішувалось, оскільки це не було заявлено відповідачем у розглядуваному клопотанні. У силу приписів частини п`ятої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції питання виправлення у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2022 вказаної позивачем описки у цьому апеляційному провадженні також не вправі вирішувати.
У свою чергу, у світлі вимог апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 судом першої інстанції вже виправлено описку в резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2022, а саме вказано вірну дату періода роботи позивача за списком №2 який зарахований до пільгового стажу "з 21.11.1990" замість "з 22.08.1990".
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки у задоволенні клопотання відповідача було відмовлено правомірно.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач          Є.О. Сорочко

Суддя          А.Ю. Коротких 

Суддя          В.В. Кузьменко