ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р.	Справа № 520/9409/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,
представника позивача - Зіноватого В.В.,
представника відповідача - Гаєвської І.В.,     
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024, (головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В.) по справі № 520/9409/24
за позовом        фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  
до       Головного управління ДПС у Харківській області                    
про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 23.03.2024 № 15494/0901 ГУ ДПС у Харківській області про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 у загальному розмірі 579 651,90 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податковим органом безпідставно застосовано до неї фінансові санкції через реалізацію алкогольних напоїв, які вважаються не маркованими марками акцизного податку, оскільки такі висновку зроблені на підставі архіву електронної звітності ДПС України,  за відсутності доказів контрольної закупівлі підакцизних товарів, їх вилучення правоохоронними органами чи контролюючим органом, проведення експертиз марок акцизного податку для встановлення факту реалізації продукції, яка є немаркованою або з підробленими марками в розумінні ст. 226 ПК України.
При цьому зауважувала, що нею самостійно, до проведення перевірки встановлено наявність дублювань на деяких марках акцизного податку, у зв`язку з чим, у відповідь на її  звернення  виробник сканеру штрих-кодів, який встановлений на РРО пояснив  про технічний збій внутрішнього програмного забезпечення пристрою для сканування. Вказані обставини також свідчать про відсутність в її діях порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».
З урахуванням наведеного, вважала спірне рішення протиправним та просила його скасувати.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 позов задоволено.
Головне управління ДПС в Харківській області (далі - відповідач), не погодившись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного висновку, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку обставинам справи, не враховано, що під час фактичної перевірки контролюючим органом встановлено реалізацію алкогольних напоїв через реєстратор розрахункових операцій з дублюванням марок акцизного податку, що є порушенням ст. 226 ПК України та ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме продаж підакцизних товарі без марок акцизного сбору.
Звертає увагу, що позивачем також визнається факт реалізації алкогольних напоїв з однаковими реквізитами марок акцизного податку.
Зауважує, що ним надавались суду першої інстанції оригінали розрахункових документів за період з 01.01.2023 до 28.03.2023 та відомості з баз даних ДПС України, які є належними доказами продажу товарів з дублюванням акцизних марок, проте суд першої інстанції не надав їм жодної оцінки. 
Враховуючи наведене, вважає, що спірне рішення про застосування штрафних санкцій складено правомірно.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ГУ ДПС України в Харківській області в період з 20.02.2024 до 23.02.2024 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності: магазин,  за адресою АДРЕСА_1 , за наслідками якої складено акт від 23.02.2024 № 6425/20-40-09-01-03/2584506288 (т. 1 а.с. 12-14). 
В акті зазначено, що перевіркою встановлено факт реалізації однієї пляшки горілки «Пшенична сльоза. Срібна чистота», вартістю 43,50 грн та однієї пачки сигарет з фільтром «Прилуки класичні» вартістю 74,80 грн, розрахункова операція проведена через РРО та видано касовий чек на повну вартість покупки, за встановленою формою та змістом.
Фактів зберігання та/або реалізації тютюнових виробів немаркованих марками акцизного податку (далі - МАП), реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін не встановлено. Фактів реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими від встановлених мінімальних не встановлено.
Під час перевірки за результатами аналізу фіскальних касових чеків, з архіву електронної звітності ДПС України, РРО ФОП ОСОБА_1 – Марія 304ТЗ з фіскальним номером 3001001234, заводським номером ТС 4001053685 встановлено факти реалізації алкогольних напоїв в асортименті марковані МАП з однаковими реквізитами за серією та номером МАП. Наприклад згідно фіскального чеку від 01.01.2023 № 41018 реалізовано 24 пляшки коньяку «Аджарі 3 зірки» 0,5 літрів марковані МАП серії ADTA № 399136, тобто реалізовано 23 пляшки коньяку з МАП, реквізити яких є унікальними, не можуть повторюватись, а отже не отримувались виробником (імпортером) алкогольних напоїв. Згідно фіскальних чеків від 15.02.2023 № 49899 та від 16.02.2023 № 50060, № 5010 реалізовано 41 пляшку горілки «Хлібний дар. Класична» 0,5 літрів, марковані МАП серії AEAR № 734323, тобто реалізовано 40 пляшок горілки маркованих МАП з однаковими реквізитами, які є унікальними та не можуть повторюватись, а отже не отримувались виробником (імпортером) алкогольних напоїв.
В ході перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв, які вважаються немаркованими марками акцизного податку, чим порушено вимоги п. 226.11 ПК України.
Загальна вартість реалізованих алкогольних напоїв, які вважаються немаркованими МАП становить 289 825,95 грн. 
За висновками акту перевірки зазначено про порушення позивачем ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; п. 226.11 ст. 226 ПК України.
На підставі акту фактичної перевірки, 27.03.2024 ГУ ДПС у Харківській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 15494/0901, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 579 651,90 грн за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка (т. 1 а.с. 208-209).
Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності спірного рішення та наявності підстав для його скасування, з огляду на недоведеність податковим органом факту порушення позивачем ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та п. 226.11 ст. 226 ПК України, а саме продажу без марок акцизного податку або з їх підробкою.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон № 481/95-ВР) алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
За приписами пп. 14.1.107 п. 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно з пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
За правилами п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (пункт 226.2 статті 226 ПК України).
Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (п. 226.3 ст. 226 ПК України).
Підпунктом 222.1.2 п. 222.1 ст. 222 ПК України встановлено, що суми податку з урахуванням мінімального акцизного податкового зобов`язання із сплати акцизного податку на тютюнові вироби та ставок податку, діючих відповідно до норм цього Кодексу, виробниками тютюнових виробів сплачуються до бюджету протягом п`ятнадцяти робочих днів після отримання марок акцизного податку з доплатою (у разі потреби) на день подання податкової декларації. Якщо зазначений строк припадає на день наступного бюджетного року, сума акцизного податку сплачується виробникам тютюнових виробів до закінчення бюджетного року, в якому отримані марки.
Відповідно до п. 226.8 ст. 226 ПК України кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки.
Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ тютюн імпортний, ТВ тютюн вітчизняний) у кількісному виразі.
Згідно з п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
На виконання вказаної норми права Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 27.12.2010 № 1251, якою затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі – Положення № 1251, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 5 Положення № 1251 встановлені вимоги до марок акцизного податку під час їх виробництва. 
Згідно з п. 20 Положення №1251 маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Для алкогольних напоїв імпортного виробництва використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої, тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:
пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;
наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);
пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;
відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.
Відповідно до п. 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.
При цьому, п. 11 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі – Закон № 265/95-ВР) передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Водночас, п. 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Мінфіну України від 21 січня 2016 року № 13 (далі - Положення №13) встановлено, що фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).
Згідно із п. 228.9 ст. 228 ПК України відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.
Тобто, законодавцем визначена міра відповідальності у вигляді штрафу саме, зокрема за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв , алкогольних напоїв  без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
При цьому немаркованими вважаються, зокрема, алкогольні напої, марковані з відхиленням від вимог Положення № 1251, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 Положення № 1251 або за які не сплачено або сплачено не в належному розмірі акцизний податок, а підставою для притягнення до відповідальності згідно із наведеними положеннями є ухилення від сплати акцизного податку.
Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених ст.17 Закону № 481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - Порядок).
Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють зберігання алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону № № 481/95-ВР, ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Колегія суддів зазначає, що необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Відповідно до абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР склад правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Судом встановлено, що податковий орган під час фактичної перевірки досліджував копії розрахункових документів з інформаційної бази ДПС України та тих, що надавались позивачем за період з 01.01.2023 до 28.03.2023, на підставі яких встановив факт реалізації ФОП ОСОБА_1  алкогольних напоїв маркованих МАП з однаковими реквізитами за серією та номером МАП. 
Зокрема, згідно фіскального чеку від 01.01.2023 № 41018 реалізовано 24 пляшки коньяку «Аджарі 3 зірки» 0,5 літрів марковані МАП серії ADTA № 399136, тобто реалізовано 23 пляшки коньяку з МАП, реквізити яких є унікальними, не можуть повторюватись, а отже не отримувались виробником (імпортером) алкогольних напоїв. Згідно фіскальних чеків від 15.02.2023 № 49899 та від 16.02.2023 № 50060, № 5010 реалізовано 41 пляшку горілки «Хлібний дар. Класична» 0,5 літрів, марковані МАП серії AEAR № 734323, тобто реалізовано 40 пляшок горілки маркованих МАП з однаковими реквізитами, які є унікальними та не можуть повторюватись, а отже не отримувались виробником (імпортером) алкогольних напоїв.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що наявність описаних в акті перевірки  фактів реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку, що дублюються за жодних обставин не можуть ототожнюватися з тим, що алкогольні напої є немаркованими, адже це не відповідає ознакам, визначеним у п. 226.9 ст. 226 ПК України та п. 20 Положення № 1251.
Відповідачем ні суду першої ні апеляційної інстанції не надано належних та достатніх доказів, що підтверджують відсутність марок акцизного податку на алкогольних напоях згідно переліку, що є Додатком до акту перевірки чи їх пошкодження або маркування з відхиленням від вимог Положення № 1251, в тому числі фотофіксації, детального опису пошкоджених МАП у акті перевірки чи підстав.
В свою чергу, випадків, визначених п. 226.9 ст. 226 ПК України контролюючим органом не зафіксовано.
Посилання апелянта на інформаційну базу ДПС України, з якої останній встановив наявність дублювання МАП суд першої інстанції вірно визнав помилковим, оскільки податкова інформація не визнається належним доказом і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 02.04.2020 у справі № К/9901/25783/19.
Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції копій розрахункових документів, як доказів правомірності застосування  штрафних санкцій, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з останніх вбачається наявність маркування на алкогольних напоях.
Водночас, з вищенаведених доказів неможливо встановити наявність або відсутність маркувань з відхиленням від вимог Положення № 1251 МАП, що мають пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абз. 7 п. 5 Положення № 1251.
Крім того, відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів несплати виробником вказаних алкогольних напоїв акцизного податку.
Також відповідачем за наслідками перевірки не встановлено саме відсутність марок акцизного податку на реалізованих алкогольних напоях, їх пошкодження або підробку, несплату акцизного податку, а фактично встановлено дублювання МАП, проте це є іншим видом порушення  законодавства.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав притягнення до відповідальності  ФОП ОСОБА_1 за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, встановленої  абз. 20 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР.
В силу ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідач правомірності рішення ні суду першої, ні апеляційної інстанції належним чином не довів.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті спірного рішення діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені податковим законодавством, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні підстави для його скасування.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі № 520/9409/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  29.11.2024 року