ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/424/24	Головуючий у 1-й інстанції   Яковець Н. В. 	
Провадження № 22-ц/817/954/24 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
за участі секретаря — Сович Н.А.
та сторін: позивача ОСОБА_1 і представника ОСОБА_2 - адвоката Карапетяна Е.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 608/424/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:
у лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову посилається на те, що 28 серпня 1999 року між ним був зареєструваний шлюб у Чортківському відділі РАГС Тернопільської області, актовий запис № 123. У подружжя є неповнолітня дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх трьох років сімейне життя погіршувалося через постійні конфлікти. Неодноразово траплялись випадки вчинення відповідачем в стані алкогольного сп`яніння протиправних дій щодо дружини. Зокрема, 6 січня 2024 року працівниками поліції було винесено терміновий заборонний припис. З січня 2024 року вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, оскільки вони втратили почуття поваги та кохання один до одного. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим вона просить шлюб розірвати. 
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року позов задоволено.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Чортків Тернопільської області, який був зареєстрований 28 серпня 1999 року в Чортківському відділі РАГС Тернопільської області, актовий запис № 123.
Неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати матір`ю.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишено прізвище “ ОСОБА_5 ”.
Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь позивачки ОСОБА_1 1211,20 грн судових витрат по сплаті судового збору.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року в частині розірвання шлюбу.
       В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначив, що суд першої інстанції помилково вважав, що в них, як у подружжя немає спільних інтересів, оскільки він завжди займався бізнесом, а дружина йому допомагала, спільно вели їх господарство.
       Крім того, вони із дружинною багато часу та уваги приділяють вихованню їх дитині. Водять доньку на різні гуртки, багато часу проводять на сімейних прогулах, відпочивають разом на природі.
       Для нього сім`я завжди була пріоритетом. Він розумує, що збереження сім`ї — це процес, який вимагає зусиль, терпіння і взаєморозуміння. Всіма силами прагне і бажає зберегти сім`ю.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , у якому зазначила, що не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що поведінка відповідача стосовно позивачки відображена у постанові Чортківського районного суду від 09 жовтня 2024 року у справі № 608/2064/24, як насильника в сім`ї.
У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Карапетян Е.Т. подану апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній.
        ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечила доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.
       Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника та позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що з 28 серпня 1999 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Чортківському відділі РАГС Тернопільської області, актовий запис № 123. У них є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, шлюб фактично припинив існування.
Судом першої інстанції вживалися заходи щодо примирення подружжя ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 111 СК України шляхом надання чотиримісячного строку для примирення, що підтверджується ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2024 року (а.с. 23). Однак сторони не примирилися.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на таке.
Частиною 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.
Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.
Статтею 24 СК України та ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Тобто, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що йдеться у ч. 1 підпункту «с» статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» - «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».
Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
За таких обставин, примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, буде порушувати його законні права та інтереси і суперечити вимогам закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, судом першої інстанції вживалися заходи щодо примирення подружжя ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 111 СК України шляхом надання чотиримісячного строку для примирення, однак сторони не примирилися.
Доводи апеляційної скарги про те, що фактичні шлюбні відносини між сторонами не припинилися і вони з дружиною проживають разом, як подружжя, не може братися до уваги колегією суддів, оскільки такі твердження є голослівними та нічим не підтвердженими. 
В суді апеляційної інстанції у відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача також висловила свою позицію, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зокрема, вказує на те, що примирення подружжя за весь цей час не відбулося. 
Також до суду апеляційної інстанції було долучено постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення насильства в сім`ї, невиконання захисного припису та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн в дохід держави, за порушення вимог термінового заборонного припису АА 334894 від 12.08.2024.
Отже, в даному випадку, як в суді першої інстанції, так і на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, позивач не заявив клопотань про відмову від позову, що свідчить про небажання ОСОБА_1 перебувати в шлюбі з відповідачем. Також, як вбачається із поданих доказів до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 відносно своєї дружини вчиняє домашнє насильство. Відмова у розірванні шлюбу буде примушенням ОСОБА_1 до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. 
Колегія суддів погоджується з правильністю висновку суду першої інстанції про те, що примирення і подальше подружнє життя сторін не є можливим, оскільки сім`я фактично розпалася і подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, тобто на даний час не існує її вільної згоди на шлюб. 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , слід залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Судові витрати за розгляд в апеляційній інстанції покласти на відповідача в межах ним понесених.

       Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

       Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

       Судові витрати покласти на відповідача в межах ним понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

       Повний текст судового рішення виготовлений 07 листопада 2024 року.

Головуюча                                                                 Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський 

                                                                                       М.В. Хома