П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/7986/24	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, голови Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, визнання протиправним листа від 16.02.2024 за вихідним № 336, зобов`язання повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернулась з позовом до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, голови Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області Маковейчука Юрія Івановича, в якому просила суд:
- визнати протиправним лист голови Усатівської сільради Одеського району Одеської області ОСОБА_2 за вихідним номером 336 від 16.02.2024 року щодо відсутності повноважень в Усатівської сільради при вирішенні питання надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою;
- визнати протиправною відмову Усатівської сільради у надані дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту із землеустрою щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Усатівську сільську раду розглянути (вдруге) клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо земельної ділянки АДРЕСА_1 ;
- стягнути з Усатівської сільради моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. на користь ОСОБА_1 ;
- стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. на користь ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову вказував, що листом №336 від 16.02.24 голова Усатівської сільради ОСОБА_2 позбавив ОСОБА_1 можливості завершити оформлення права власності на земельну ділянку №60 площею 0,55 га відповідно до рішень сільради №201,201-а від 12 квітня 2007 року. Отримавши рішення сільради №№ 201,201-а про надання земельної ділянки №60 площею 0,55 га у власність у 2007 році, ОСОБА_1 мала усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням щодо оформлення права власності на земельну ділянку. Але Усатівська сільрада з 2007 року перешкоджає ОСОБА_1 завершити процедуру оформлення прав на земельну ділянку №60, яку (ділянку) сільрада і надала у власність ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 звернулася до Усатівської сільради з вимогами для оформлення земельної ділянки № 60 у власність, оскільки дана земельна ділянка є не сформованою та не має проекту із землеустрою, надана у власність ОСОБА_1 рішеннями №№201,201-а.
Усатівська сільрада надати дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою відмовилася, оскільки рішення сільради з цього приводу не має. Лист голови Усатівської сільради свідчить про зловживання владою головою сільради, оскільки дозвіл, або відмова у надані дозволу надається на підставі рішення сільради. Відсутність рішення сільради означає відмову Усатівської сільради у надані дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту із землеустрою без посилання на чинні норми законодавства.
ОСОБА_2 особисто, без рішення сільради, вирішив що у сільради не має повноважень для вирішенні земельних питань, що є зловживанням владою, та перевищенням службових повноважень.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, голови Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області ОСОБА_2 про визнання протиправною відмови та зобов`язання повторно розглянути заяву – задоволений частково.
Визнані протиправними дії голови Усатівської сільради Одеського району Одеської області Маковейчука Юрія Івановича щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року.
Визнана протиправною бездіяльність Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року у порядку, визначеному ст. 118 Земельного кодексу України.
Зобов`язано Усатівську сільську раду Одеського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у порядку, визначеному ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Стягнуто з Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково було розцінена відповідь Усатівської сільської ради на заяву ОСОБА_1 від 17.01.204 р., підписана головою Усатівської сільської ради Маковейчуком Ю.І., як результат розгляду її клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відносно земельної ділянки АДРЕСА_1 .
Апелянт вказує, що суд першої інстанції приймаючи рішення не звернув увагу, що своїм клопотанням позивачка просила Усатівську сільську раду надати їй дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) та що на зазначеній земельній ділянці знаходиться житловий будинок Позивачки, земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні Позивачки та зазначена земельна ділянка визначена межовими знаками (огороджена забором).
Додатково апелянт зауважує, що , на теперішній час законодавством не передбачено надання органами місцевого самоврядування дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та в складі такої документації не передбачено наявність зазначеного дозволу. Надання таких дозволів було скасовано ще в кінці 2021 року шляхом внесення відповідних змін до земельного законодавства.
Позивачка своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Суд встановив, що 17.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до голови Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою.
Листом від 16.02.2024 року за №336 Усатівський сільський голова ОСОБА_3 повідомив про відсутність повноважень у Усатівської сільської ради щодо розгляду поданої заяви ОСОБА_1 .
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи вказує на протиправну бездіяльність.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79, ч.ч. 1-10, 12 ст. 79-1 Земельного кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі ЗК України), земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.
Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення.
Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Згідно статті 1 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року № 858-IV (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 858-IV), проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
Відповідно до вимог статті 25 цього ж Закону, документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.
Особливим видом такої документації є документація із землеустрою, яка одночасно є містобудівною документацією, - комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій. Затверджена документація із землеустрою є публічною та загальнодоступною.
Види документації із землеустрою:
а) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;
а-1) проекти землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад;
б) проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць;
б-1) містобудівна документація, яка одночасно є документацією із землеустрою (комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, генеральні плани населених пунктів, детальні плани територій);
в) проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;
г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;
д) проекти землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб;
е) проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь;
є) проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів;
ж) проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);
з) робочі проекти землеустрою;
і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);
ї) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюються права суборенди, сервітуту;
й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок;
к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель;
л) технічна документація із землеустрою щодо резервування цінних для заповідання територій та об`єктів;
м) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж режимоутворюючих об`єктів культурної спадщини.
Види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом.
Відповідність документації із землеустрою положенням нормативно-правових актів, норм і правил у сфері землеустрою засвідчується сертифікованим інженером-землевпорядником, який відповідає за якість робіт із землеустрою: у паперовій формі - підписом та особистою печаткою; в електронній формі - накладанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до вимог Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Статтею 50 Закону № 858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи.
Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок може передбачати формування та/або зміну цільового призначення декількох земельних ділянок, за умови що розпорядником земельних ділянок буде один орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, або власником земельної ділянки приватної власності є одна особа.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає:
а) пояснювальну записку;
б) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);
в) розрахунок розміру втрат лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);
г) розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);
ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;
д) кадастровий план земельної ділянки.
У разі формування земельної ділянки чи зміни цільового призначення земельної ділянки для потреб, пов`язаних із забудовою, до проекту додається витяг із відповідної містобудівної документації із зазначенням функціональної зони території, в межах якої розташована земельна ділянка, та обмежень у використанні території для містобудівних потреб. Ці вимоги не поширюються на випадки, якщо відповідно до закону передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб може здійснюватися за відсутності зазначеної містобудівної документації або без дотримання правил співвідношення між видом цільового призначення земельної ділянки та видом функціонального призначення території, визначеного відповідною містобудівною документацією.
В свою чергу, відповідно до вимог ст.ст. 55, 56 Закону № 858-IV, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Відповідно до положень статті 55 Закону № 858-IV у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).
З огляду на наведене, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта стосовно того, що законодавством не передбачено надання органами місцевого самоврядування дозволів на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.
У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає:
а) завдання на складання технічної документації із землеустрою;
б) пояснювальну записку;
в) матеріали топографо-геодезичних робіт;
г) кадастровий план земельної ділянки;
ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки;
д) відомості про встановлені межові знаки.
Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.
Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:
а) пояснювальну записку;
б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;
в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;
г) матеріали польових геодезичних робіт;
ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу;
Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою розгляду клопотань про надання дозволу на їх розроблення, виконання цієї документації.
Тобто, згідно ЗК України способами формування земельної ділянки є:
- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;
- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;
- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;
- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;
- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);
- за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже ч. 2 ст. 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.
В позовній заяві позивач зазначав, що він звернувся до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки.
В свою чергу, в ході апеляційного перегляду справи, апеляційний суд встановив, що в матеріалах даної справи наявне клопотання позивача до Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а не про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Таким чином, у даній справі апеляційний суд встановив, що оскаржувані дії голови Усатівської сільради Одеського району Одеської області Маковейчука Юрія Івановича прийнято за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року, в якому позивач просила надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Тобто, висновки суду першої інстанції про те, що у спірному випадку позивач звертався саме із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду не знайшли свого підтвердження проте фактично позивач просила надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Водночас, як вже зазначалось апеляційним судом, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою розгляду клопотань про надання дозволу на їх розроблення, виконання цієї документації.
Апеляційний суд наголошує, що фактично у спірному випадку відповідачем взагалі не прийнято будь-якого рішення про надання дозволу або про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки усі доводи апелянта, які ним наведені в якості відсутності підстав для розгляду заяви про надання позивачу дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не відображені у прийнятому сільською радою відповідному рішенні та фактично відповідачем не прийнято рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню шляхом:
- визнання протиправними дій голови Усатівської сільради Одеського району Одеської області Маковейчука Юрія Івановича щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року.
- визнання протиправною бездіяльності Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024.
- зобов`язання Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
В свою чергу, вирішуючи справу, суд першої інстанції не встановив дійсні обставини справи, висновки суду першої інстанції здійснені без повного дослідження обставин справи та без врахування наведених вище норм матеріального права.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно п.п. 1-4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
На підставі наведеного у сукупності, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосуванні норми матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні абзаців 3 та 4 резолютивної частини рішення та мотивів прийняття оскаржуваного рішення, викладених в мотивувальній частині постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі №420/7986/24.
Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі № 420/7986/24 – змінити, в частині підстав часткового задоволення позову.
Викласти абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі № 420/7986/24 у наступній редакції:
« 3. Визнати протиправною бездіяльність Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024
4. Зобов`язати Усатівську сільську раду Одеського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2024 року про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).».
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі № 420/7986/24 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 15.10.2024

Суддя-доповідач 		С.Д. Домусчі	
Судді	  	Г.В. Семенюк    О.І. Шляхтицький