Дата документу 22.10.2024 Справа № 333/3348/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 333/3348/22         Головуючий у І інстанції: Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/807/1752/24         Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року         м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:         Полякова О.З.,
суддів:         Кухаря С.В.,
        Трофимової Д.А.,
секретар: Бєлова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Федяєва Сергія Володимировича на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У серні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович.
В обґрунтування позову зазначено, що 16.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинила виконавчий напис №24306 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у загальній сумі 12874,57 грн.
За твердженням позивача, виконавчий напис є таким, що вчинений з порушеннями вимог законодавства, адже стягувач не надіслав вимоги про усунення порушень, не надав нотаріусу належні та допустимі докази безспірності заборгованості: розрахунків заборгованості та виписок. 
На думку позивача, вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, а саме: виконавчий напис нотаріуса вчинено за наявності спору про розмір боргу та за відсутності документів, передбачених вищевказаними нормативно-правовими актами.
Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_2 просив суд виконавчий напис № 24306 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо звернення стягнення на грошові кошти в сумі 12874,57 грн з ОСОБА_2 визнати таким, що не підлягає виконанню. Стягнути судові витрати.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2022 року позов задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24306, виданий 16.06.2022, вчинений приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з  ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором та плати за його вчинення, на загальну суму 12874,57 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» на користь  ОСОБА_2  судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у сумі 992,40 грн,  за подання заяви про забезпечення позову - в розмірі 496,20 гривень, а разом 1488,60 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь  ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Не погоджуючись із вищезазначеним судовим рішенням,  ОСОБА_1  в особі представника – адвоката Федяєва С.В., який не брав участі у справі, через підсистему «Електронний суд» подавапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2022 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в порушення вимог процесуального закону, суд першої інстанції розглянув позов до неналежного відповідача.
На думку скаржника, саме він мав бути відповідачем у справі, оскільки 01.07.2022 він уклав з ТОВ ФК «КОМПАНІ ФІНАНС» Договір № 01/07 про відступлення права вимоги, за умовами якого всі права та обов`язки за Договором № 400047515 від 17.04.2008, укладеним ОСОБА_2 , на підставі якого було вчинено оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, перейшли до нього - ОСОБА_1 . Адже 01.07.2022 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ ФК «КОМПАНІ ФІНАНС» укладено Договір про відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022, відповідно до якого всі права та обов`язки за Договором № 400047515 від 17.04.2008, укладеним ОСОБА_2 , перейшли до ТОВ ФК «КОМПАНІ ФІНАНС».
15 жовтня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , оскаржуване рішення – без змін. Зазначав, що 10.04.2008 він втратив паспорт. Цим скористалась інша особа, яка брала кредити на його ім`я. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не повідомило суд першої інстанції про зміну сторони у справі, користувалось своїми правами та обов`язками відповідача.
У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення просив залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 151, 152, 153, 159). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд ухвалив судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає з огляду на таке.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).
Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу – його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість, саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.
Тобто відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 344/16101/17.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду
від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц.
Відповідно до частин другої та третьої статті 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Таким чином, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.
Неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», треті особи – ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Проценко Д.Ю., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.
За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Частиною четвертою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц зроблено правовий висновок, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.
Зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судом першої інстанції обставини справи засвідчують, що спір виник з приводу виконавчого напису №24306 від 16 червня2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Данич О.Ф. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» суми заборгованості в розмірі 12874,57 грн за кредитним договором № 400047515 від 17.04.2008, боржником за яким є ОСОБА_2 .
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Федяєва С.В. надав копію Договору відступлення прав вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та ТОВ «ФК «КОМПАНІ-ФІНАНС», за умовами якого ТОВ «ФК «КОМПАНІ-ФІНАНС» набуло права вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 400047515 від 17.04.2008, боржником за яким є ОСОБА_2 . Крім того, скаржник надав копію Договору відступлення прав вимоги № 01/07 від 01.07.2022, укладений між ТОВ «ФК «КОМПАНІ-ФІНАНС» та ОСОБА_1 , за умовами якого ОСОБА_1 набув права вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 400047515 від 17.04.2008, боржником за яким є ОСОБА_2 (а.с. 88-122).
Отже, право вимоги за Кредитним договором № 400047515 від 17.04.2008, правонаступником стягувача в якому за Договором відступлення права вимоги №2232/К від 28.04.2020 стало ТОВ «ФК «Кредит-капітал», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № РтК/1-ЮО від 01.07.2022 стало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником якого стало ТОВ «ФК «КОМПАНІ-ФІНАНС» набув скаржник ОСОБА_1 за договором № 01/07 від 01.07.2022.
Таким чином, позовна вимога про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не може бути звернена до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», якого позивач визначив відповідачем.
Належним відповідачем у справі є  ОСОБА_1 , оскільки на час ухвалення рішення він вже набув права вимоги за Кредитним договором № 400047515 від 17.04.2008, заборгованість за яким і стала підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про необхідність відмови в позові з підстав його пред`явлення до неналежного відповідача, у зв`язку з чим заочне рішення заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2022 року слід скасувати на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки воно безпосередньо стосується прав та інтересів  ОСОБА_1 , який не був залучений до участі у справі, що не позбавляє позивача права на звернення до суду за захистом порушених прав з визначенням належного суб`єктного складу учасників процесу. 
Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Федяєва Сергія Володимировича – задовольнити.
Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2022 року – скасувати. 
Прийняти у цій справі нову постанову, якою:
«У позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович – відмовити.»
Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 31 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: