Справа № 167/893/24  Провадження №33/802/718/24 	Головуючий у 1 інстанції:Требик В. Б. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Бандури В.М., представника іншого учасника ДТП – адвоката Чих О.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Бандури В.М. на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11 серпня 2024 року о 19:10 на вул. Київській у с. Піддубці Луцького району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Шкода» т.н.з. НОМЕР_1 , у порушення пунктів 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху (далі – ПДР), не був уважним, не врахував дорожню обстановку, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дороги транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Ауді А8» д.н.з. НОМЕР_2 і зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
В поданій апеляційній скарзі захисник Бандура В.М. вважає постанову судді необґрунтованою Посилається на те, що ОСОБА_1 рухався в лівій смузі автодороги з включеним покажчиком повороту, маючи намір здійснити розворот, ОСОБА_1 зменшив швидкість до 20 км/год і під`їхавши до місця розвороту почав здійснювати розворот, після чого в праву передню частину автомобіля на великій швидкості в`їхав транспортний засіб «Ауді». Вказує на те, що ОСОБА_1 не погоджується зі схемою ДТП, оскільки рух автомобіля під його керуванням вказано невірно, замірів місця пригоди не проводили, і на схемі відсутні підписи учасників ДТП. Зазначає, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, саме дії водія ОСОБА_3 перебувають у причинному зв`язку із ДТП. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши  ОСОБА_1 і його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримували і просили скасувати постанову судді, представника іншого учасника ДТП – адвоката Чих О.В., яка подану апеляційну скаргу заперечувала і просила постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.
Твердження ОСОБА_1 та його захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються матеріалами справи.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 112742 від 16.08.2024 (а.с.1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.08.2024, де зафіксовані напрямок руху транспортних засобів, розташування автомобілів після зіткнення (а.с.12), актами оглядів транспортних засобів, в яких зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.13,14), письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с.21,23), фотознімками з місця ДТП (а.с.15-18, 63-69).
Матеріалами справи підтверджується факт дорожньо-транспортної пригоди з участю водіїв  ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 ..
Приписами п.1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.2. 3. «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Відповідно до п.2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця дорожньо-транспортної пригоди не заявляв.
Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надав після ДТП, перед перестроюванням ним з правої смуги в ліву, він подивився у дзеркало заднього виду і побачив автомобіль, який рухається на смузі на яку він мав намір перестроїтися, однак оскільки він був ще далеко (на відстані приблизно 100 м.), тому ОСОБА_1 увімкнув лівий покажчик повороту, перелаштувався у ліву смугу, розпочав маневр розвороту і відбулося зіткнення (а.с.23). 
Допитаний місцевим судом інший учасник ДТП ОСОБА_3 пояснив, що того дня їхав належним йому автомобілем марки «Ауді» разом з дружиною ОСОБА_4 та її дітьми з м. Любліна в м. Київ. Приблизно о 19 год., рухаючись в с. Піддубці в напрямку м. Рівного в правій смузі руху на автодорозі з двома смугами руху в одному напрямку, ОСОБА_3 помітив автомобіль марки «Шкода», який рухався попереду приблизно за 300-400 м. в тій самій смузі руху. ОСОБА_3 завчасно перестроївся в ліву смугу для випередження цього автомобіля, і, наблизившись до нього, автомобіль марки «Шкода» навпроти початку місця, призначеного для розвороту, без увімкнення покажчика повороту різко з правої смуги повернув ліворуч, внаслідок чого ОСОБА_3 розпочав раптове гальмування і з метою уникнення зіткнення прийняв ліворуч, однак запобігти ДТП не вдалося. Удар відбувся передньою правою частиною його автомобіля у передню ліву частину автомобіля марки «Шкода», після чого автомобіль ОСОБА_3 зіткнувся з відбійником зліва, через розірвані шини та погнуті диски по інерції проїхав деяку відстань і зупинився на проїзній частині дороги справа. Ділянка дороги, де відбулося ДТП, пряма, без будь-яких спусків, підйомів, віражів чи заокруглень, у момент ДТП була світла пора доби і сухе дорожнє покриття.
Крім того, як вбачається з актів огляду транспортних засобів, в яких зафіксовано перелік видимих пошкоджень транспортних засобів (а.с.13,14), а також з фотознімків з місця ДТП (а.с.15-18, 63-69), зіткнення відбулося лівою передньою частиною автомобіля «Шкода Фабія» та правою передньою частиною автомобіля «Ауді», що свідчить про те, що в момент зіткнення автомобіль марки «Шкода Фабія» рухався під кутом відносно проїжджої частини, тобто перебував в процесі перестроювання в крайню ліву смугу.
Відповідно до п.10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Таким чином, водій ОСОБА_1 не був уважним, не врахував дорожню обстановку, а саме перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дороги транспортному засобу марки «Ауді», що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 .. 
Досліджені під час апеляційного розгляду у справі докази: дані схеми ДТП (розташування автомобілів після ДТП,), характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, пояснення учасників ДТП - свідчать про те, що про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що дії ОСОБА_1 , які полягали в порушенні п.10.1, п.2.3.«б» Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.
До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАПі такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
Враховуючи вищенаведене, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та сукупності доказів, на яких вони ґрунтуються.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б безумовними підставами для скасування постанови, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
II О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Бандури В.М. – залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2024 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду          В.П. Денісов