ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 жовтня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 748/1293/24
Головуючий у першій інстанції – Кравчук  М. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1349/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів – Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

учасники справи:
позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,
відповідач: ОСОБА_1 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2024 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії,-

                                           У С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Чернігівській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь переплати пенсії у розмірі 49 017,69 грн та судових витрат в розмірі 3 028 грн.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Згідно з випискою  з акта огляду МСЕК 12 АБВ № 070271 від 21.03.2019 відповідачу встановлено 3 групу інвалідності (загальне захворювання) з 01.03.2019 по 30.04.2020.
Позивач зазначав, що по пенсійним справам, по яким термін виплати був по 31.12.2020, виплата пенсії продовжувалась автоматично на період продовження карантину, тому по пенсійній справі відповідача проведено автоматичне продовження виплати пенсії на період карантину без виписки з акта огляду МСЕК.
При черговому огляді відповідача визнано особою з інвалідністю 3 групи з 12.11.2021, що підтверджується випискою з акта з акта огляду МСЕК серія 12 ААГ №009009 від 26.01.2022.
Уважав, що у період з 01.04.2020 по 11.11.2021 право на отримання пенсії у відповідача відсутнє, переплата пенсії за вказаний період склала 49 017,69 грн, яку у добровільному порядку відповідачем не повернуто, а тому вона підлягає стягненню з останнього на підставі ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.07.2024 у задоволенні позову ГУ ПФУ в Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на його незаконність, прийняття без належного з`ясування дійсних обставин справи та з порушенням норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що виплата пенсії відповідачу продовжувалася в період здійснення заходів щодо запобігання виникнення та поширення коронавірусної хвороби, передбачених карантином 01.04.2021 без визнання особою з інвалідністю.
Заявник наголошує на тому, що переплата пенсії виникла в результаті порушення відповідачем обов`язку щодо повідомлення про обставини, які викликають зміну розміру пенсії, та повідомлення про припинення інвалідності, має місце факт недобросовісності набувача.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено зловживань з боку відповідача, що мали безпосередній вплив на нарахування та виплату пенсії.
З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, з огляду на наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_1 відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 070271 від 22.03.2019, у період з 01.03.2019 по 01.04.2020 встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням, визначено дату наступного переогляду – 21.03.2020 (а.с. 8).
З виписки з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 009009 від 26.01.2022, при черговому огляді відповідача визнано особою з інвалідністю 3 групи з 12.11.2021 по 01.02.2023 за загальним захворюванням, визначено дату наступного переогляду – 26.01.2023 (а.с. 9).
23.02.2022 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило відповідача про те, що при перерахунку пенсії (не проходження МСЕК) у нього виникла переплата у сумі 49 017,69 за період з 01.04.2020 по 11.11.2021, так як у цей період пенсія виплачувалась неправомірно. Запропоновано вказані кошти внести добровільно на рахунок ГУ ПФУ в Чернігівській області. Роз`яснено, що в іншому випадку ГУ ПФУ в Чернігівській області буде змушене звернутися до суду для вирішення питання стягнення боргу (а.с. 10).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відносини, що виникають у процесі призначення, перерахунку і виплати пенсій, регулюються ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від та ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими визначений порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру.
Згідно зі ст. 1 Закону ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону (ч. 1 ст. 30 Закону).
Залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством (ч. 1 ст. 31 Закону).
За змістом ст. 34 Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Статтею 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначені строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. 
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління ПФУ від 21 березня 2003 року (у редакції постанови правління ПФУ від 25 листопада 2014 року). 
Згідно з п. 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган ПФУ, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії
У пункті 4 Порядку міститься роз`яснення, що у разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу ПФУ, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Відповідно до ЗУ від 30 березня 2020 року № 540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, розділ XV «Прикінцеві положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено п. 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби, передбачених карантином, встановленим КМУ, виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року.
За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Проаналізувавши вищенаведені норми та вивчивши обставини даної справи, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ГУ ПФУ в Чернігівській області про стягнення переплати пенсії з ОСОБА_1 .
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , який перебуває на обліку у Бобровицькому об`єднаному управлінні ПФУ, нараховувалася та сплачувалася пенсія поза межами строку встановленої йому раніше інвалідності, згідно з актом огляду  МСЕК № 070271 від 22.03.2019, у період з 01.04.2020 по 11.11.2021. Позивач був обізнаний  зі строком, на який відповідачу встановлювалась група інвалідності та продовжив нарахування та виплату пенсії поза межами цього строку за власною ініціативою на період продовження карантину.
Карантин через COVID-19, введений в Україні з 12.03.2020, неодноразово продовжувався і скасований на всій території України з 01.07.2023.
Верховний Суд у постанові від 18 серпня 2020 року у справі №638/10460/17 дійшов висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 761/41107/16-а.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що за матеріалами даної справи не доведено належними доказами зловживань з боку ОСОБА_1 чи подання ним недостовірних даних, у зв`язку з чим підстави для стягнення сплачених сум пенсії відсутні, оскільки не встановлено ні факту недобросовісного отримання відповідачем зазначених коштів, ні наявності рахункової помилки, тому посилання апеляційної скарги на положення ст. 1212, 1215 ЦК України є безпідставними.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини «Стреч проти Сполученого Королівства», «Рисовський проти України» наголошено на тому, що особа, на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має право розумно очікувати, що якщо орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.
Така позиція полягає в тому, що особа – суб`єкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при вчиненні юридично значимих дій припустилися помилки.
Ураховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Чернігівській області підлягає  залишенню без задоволення, а рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31.07.2024 - без змін.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                    П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча                                                                             О.Є. Мамонова

Судді:                                                                                     О.І. Онищенко
                                                                                            
                                                                                               Н.В. Шитченко