ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9810/24 Справа № 204/14429/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Барильської А.П., Ткаченко І.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2024 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якій просили стягнути з відповідача в рахунок відшкодування школи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму у розмірі 62 421 грн. 50 коп., а також судові витрати зі сплати судового збору та правової допомоги.
Позов мотивовано тим, що 15 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 в період дії полісу, 12 червня 2021 року на а/ш Знам`янка-Луганськ-Ізварине за участі застрахованого транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , сталася ДТП.
Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2021 року у справі № 175/2227/21, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. 
Відповідно до страхового акту № 00435704 від 19 липня 2021 року визначено розмір страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 111 571 грн. 72 коп. Відповідно до додаткового страхового акту № 00435704 від 05 жовтня 2021 року визначено додатковий розмір страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 38 181 грн. 12 коп., а 20 липня 2021 року та 06 жовтня 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, виплатило на користь ПП «Віктор і сини» суму страхового відшкодування у загальному розмірі 149 752 грн. 84 коп. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця пригоди була застрахована у ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно полісу № 203864483, з лімітом відповідальності 130 000 грн., франшизою 2500 грн. Внаслідок чого зазначена компанія частково виконала своє зобов`язання та сплатила ПрАТ «СК «Уніка» в добровільному порядку 23 540 грн. 94 коп. За рішенням господарського суду Запорізької області від 03 серпня 2022 року, додатково стягнуто з ПрАТ «УАСК «АСКА» на користь ПрАТ «СК «Уніка» суму в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 63 790 грн. 40 коп. Оскільки страхове відшкодування було сплачено не в повному розмірі, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, суму у розмірі 62 421 грн. 50 коп., що становить різницю між розміром здійсненого страхового відшкодування, сплаченого позивачем потерпілому та розміром страхового відшкодування, сплаченого позивачу страховою компанією винуватця ДТП. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 8 000 грн. та судовий збір у розмір 2 684 грн., у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що матеріальна шкода, яка була спричинена автомобілю «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до оцінки визначеної законом у розмірі 89 831 грн. 34 коп., була повністю відшкодована в межах ліміту відповідальності страхової компанії в порядку суброгації на користь ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 03 серпня 2022 року, враховуючи підстави позову та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ПАТ «СК «Уніка» про стягення з відповідача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди суми у розмірі 62 421, 50 грн. є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. 
В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Уніка» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2024 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Так, судом встановлено, що 15 вересня 2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 005116/4605/0000127, предметом страхування якого було страхування транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 35-36).
З постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2021 року, яка набрала законної сили 25 серпня 2021 року, вбачається, що 12 червня 2021 року о 15:40 год. на 221 км а/ш Знам`янка-Луганськ-Ізварине, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с. 43-44).
Вказаною постановою водія ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 850 грн.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватої особи ОСОБА_1 згідно полісу № 203864483 була застраховано у ПрАТ «УАСК «АСКА», з лімітом відповідальності 130 000 грн., франшизою 2500 грн.
Відповідно до страхового акту № 00435704 від 19 липня 2021 року, сума страхового відшкодування склала 111 571 грн. 72 коп. (а.с. 17). На підставі вказаного страхового акту страхове відшкодування в сумі 111 571 грн. 72 коп. було перераховано на рахунок ПП «Віктор і сини», що підтверджується платіжним дорученням № 234484 від 20 липня 2021 року (а.с. 16).
Відповідно до страхового акту № 00435704 від 05 жовтня 2021 року ДОПЛАТА, сума доплати страхового відшкодування склала 38 181 грн. 12 коп. (а.с. 10). На підставі вказаного страхового акту страхове відшкодування в сумі 38 181 грн. 12 коп. було перераховано на рахунок ПП «Віктор і сини», що підтверджується платіжним дорученням № 250633 від 06 жовтня 2021 року (а.с. 9).
Окремо на замовлення ПрАТ «СК «Уніка» було проведено оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 (звіт №12515 від 23 вересня 2021 року) відповідно до якого, вартість: відновлюваного ремонту пошкодження становить – 182 988, 62 грн., матеріального збитку з урахуванням ПДВ – 89 831 грн. 34 коп. (а.с. 21-25).
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03 серпня 2022 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» суму страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 63 790 грн. 40 коп. суми, 6 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 270 грн. судового збору.
З даного рішення вбачається, що позивач ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернувся до суду з позовом до ПрАТ «УАСК «АСКА» про стягнення суми страхового відшкодування в порядку суброгації у розмірі 63 790 грн. 40 коп. Вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі рахунків СТО ПП «Віктор і сини» склала 149 752 грн. 84 коп. Згідно ст. 12 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменьшується на суму франшизи.
Відповідно до ст. 29 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством. Відповідно до Звіту № 12515, кофіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП склав 0,6563. Вартість відновлюваного ремонту складає 182 988 грн. 62 коп., а вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) складає 89 831 грн. 34 коп. Згідно повідомлення позивача у заяві, 05.11.2021 року відповідачем ПрАТ «УАСК «АСКА» було сплачено в рахунок відшкодування шкоди 23 540 грн. 94 коп. Таким чином, судом було визначено суму зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», а саме: 63 790 грн. 40 коп. (89 831,34 – 23540,94 — 2500)
Згідно платіжного доручення № 71 44111 від 20 жовтня 2022 року ПрАТ «УАСК «АСКА» перерахувало кошти у розмірі 63 790,40 грн. на розрахунковий рахунок ПрАТ «СК «Уніка» на підставі рішення Господарського суду Запорізької області від 03 серпня 2022 року (а.с. 54).
Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначав, що відповідач, як безпосередньо винна у ДТП особа, зобов`язана відшкодувати позивачу різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та виплаченою сумою страхового відшкодування ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 62 421 грн. 50 коп. (149 752,84 грн. сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» - 87 331,34 грн. сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка» (63 790,40 грн. + 23 540,94 грн. = 87 331,34 грн.) = 62 421,50 грн.)
Таким чином, сума збитків, яка не відшкодована позивачу, становить 62 421 грн. 50 коп., що стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна шкода, яка була спричинена автомобілю «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до оцінки визначеної законом у розмірі 89 831 грн. 34 коп., була повністю відшкодована в межах ліміту відповідальності страхової компанії в порядку суброгації на користь ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 03 серпня 2022 року, враховуючи підстави позову та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ПАТ «СК «Уніка» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди суми у розмірі 62 421, 50 грн. є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі – Методика)).
Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника – в договірному зобов`язанні ним є страховик.
Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання – первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування – виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі сплати страхового відшкодування.
Зокрема, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування – це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону.
Так, матеріалами справи встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Тойота (д.р.н. НОМЕР_2 ) була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА» згідно полісу № 203864483. Ліміт відповідальності ПрАТ «УАСК «АСКА», становить – 130 000,00грн., франшиза – 2 500,00грн. 
За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою.
Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» – виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Так, колегія суддів встановила, що 03 серпня 2022 рішенням господарського суду Запорізької області (справа №908/3905/21) встановлено, що ПрАТ «УАСК «АСКА» в досудовому порядку сплачено – 23 540,94 грн., та вирішено додатково стягнути з відповідача 63 790,40 грн. Сума зобов`язання, в рішенні господарського суду, складається з вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Мерседес (д.р.н. НОМЕР_1 ) за вирахуванням частково сплачених коштів та франшизи. 
Встановивши, що ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», виконуючи свої зобов`язання за договором страхування, виплатило на користь ПП «Віктор і сини» суму страхового відшкодування у загальному розмірі 149 752 грн. 84 коп., тоді як рішенням господарського суду Запорізької області в порядку суброгації стягнуто з ПрАТ «УАСК «АСКА» 63 790,40 грн., а в досудовому порядку 23 540,94 грн., тобто всього ПрАТ «УАСК «АСКА» виплатило ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 87 331,34 грн., що повністю не покриває розмір виплаченого страхового відшкодування, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з винної особи різниці невідшкодованої позивачу суми збитків у 62 421 грн. 50 коп..
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову, а тому рішення суду як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частин першої – шостої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час розгляду цивільної справи в суді першої та апеляційної інстанції представляв адвокат Білий В.С..
На підтвердження понесених витрат матеріали справи містять Договір доручення № ЮК/СУ від 02 січня 2023 року, Додаткову угоду №2 до Договору доручення № ЮК/СУ, Договору № 1/23ю від 02 січня 2023 року, Додатку № 2 до Договору № 1/23ю, Акту (звіту) прийому-передачі наданих послуг № 1/31658 до Договору № 1/23ю від 02 січня 2023 року, Довіреності № 24 від 16 січня 2023 року, Акту (звіту) прийому-передачі наданих послуг № 1/30543 до Договору № 1/23ю від 02 січня 2023 року
У пункті 6.5 постанови від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 Верховний Суд зробив висновок, що «за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу)».
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). 
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
З огляду на викладене, керуючись принципом справедливості та верховенства права, а також виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їх розміру, а також, з урахуванням невеликої складності справи, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.. Визначений розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
З урахуванням того, що за результатами апеляційного перегляду даної справи апеляційну скаргу позивача було задоволено, рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позовних вимог, то колегія суддів приходить до висновку, щодо стягнення з з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Уніка» судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 6710 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» – задовольнити.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2024 року  — скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу — задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 62 421 грн. 50 коп..
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судовий збір у сумі 6710 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська 

І.Ю. Ткаченко