ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8186/24 Справа № 904/4939/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря - Лопакової А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

06 вересня 2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Солостар», третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності (т.1 а.с. 1-12).
28 листопада 2023 року представником позивача подано заяву про зміну предмету позову в якому останній просив суд задовольнити позовні вимоги та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану за ОСОБА_2 згідно з рішенням про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 19.08.2022 року індексний номер 64549101 (т. 2 а.с. 98)
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що на підставі ордеру на житлову площу у гуртожитку від 11 липня 2003 року вона була вселена в гуртожиток по АДРЕСА_2 .
Розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 22р від 10.01.1993 було зареєстровано орендне підприємство Дніпропетровська фірма «Мрія» та статут останнього.
28.04.1993 року Фондом державного майна України видано наказ № 172-ПК про створення комісії з приватизації державного майна Дніпропетровської фірми «Мрія».
30.04.1993 року Фондом державного майна України видано наказ № 33-ІК про створення інвентаризаційної комісії з проведення інвентаризації майна орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія».
Під час інвентаризації була складена зведена відомість по балансовому рахунку 01 по фірмі «Мрія» на 01.05.1993 рокі, яка містила в своєму переліку два гуртожитки.
12.07.1993 Фондом державного майна України розпорядженням № 169-РОМ затверджено акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія».
12.07.1993 року Фондом державного майна України видано наказ № 170-РПП про затвердження плану приватизації орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія».
02.09.1993 між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» укладений договір КП-140 від 02.09.1993, відповідно до якого Фонд державного майна України продав, а організація орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» придбала державну частку майна цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія», яке знаходиться за адресою м. Дніпро, вул. Барикадна, 5/7.
20.09.1993 між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» підписано акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія» до договору, в якому зазначено, що сума викупу за мінусом розрахунків приватизаційними сертифікатами, перерахована покупцем платіжним дорученням № 1 від 06.09.1993 (217577 тис.крб.). Решта суми буде сплачена майновими сертифікатами (81000 тис.крб.), що було здійснено протягом жовтня-грудня 1993 року.
У квітні між Фондом державного майна України та Колективним підприємством «Дніпропетровська фірма «Мрія» було підписано додаток до акту прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія», у якому наведено перелік викуплених за договором об`єктів нерухомості, до яких увійшла будівля гуртожитку АДРЕСА_3 , інвентарний № НК 031.
ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» на підставі акту оцінки вартості та приймання - передачі об`єкта нерухомого майна від 15 лютого 2017 року зазначену будівлю гуртожитку літ А-9 загальною площею 10 333,3 кв. м внесло до статутного капіталу ТОВ «Солостар» вже в якості житлового будинку.
Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до 1-11 категорії складності від 13.09.2016 рок ДП № 143162571411, зареєстрованої Департаментом державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області, зазначений гуртожиток введений в експлуатацію як багатоповерховий житловий будинок літ А-9 загальною площею 10 333,3 кв. м.
Отже позивач проживаючи в зазначеному гуртожитку на підставі ордера мала право на приватизацію житлового приміщення, однак реєстрація права власності за відповідачем порушила її права. Окрім того зазначила, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до 1-11 категорії складності від 13.09.2016 рок ДП № 143162571411, якою було введено гуртожиток в експлуатацію була подана та оформлена з порушенням установлених вимог, що є підставою для її скасування.
Тому просила скасувати державну реєстрацію права власності за відповідачем на частину будівлі гуртожитку будинку літ А-9, ас саме на право власності на кв. АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 1-12, (т. 2 а.с. 98)
Рішенням  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності - залишені без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального прав, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні
та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 11 липня 2003 року на підставі ордеру ОСОБА_1 разом з сім`єю два чоловіка було вселена в житлове приміщення гуртожитку АДРЕСА_5 . Ордер видано на підставі спільного рішення адміністрації, профсоюзного комітету КП «ДФ Мрія» від 11 липня 2003 року (т. 1 а.с. 67).
13 вересня 2016 року зареєстровано Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до 1-11 категорії складності ДП № 143162571411, яка зареєстрована Департаментом державного архітектурно - будівельного контролю у Дніпропетровській області відповідно до якої проведено реконструкція будівлі гуртожитку під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 65-71).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 серпня 2022 року право власності на квартиру АДРЕСА_6 зареєстровано 19 серпня 2022 року за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі – продажу від 19 серпня 2022 року (т. 2 а.с. 14)
Розпорядженням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 22р від 10.01.1993 було зареєстровано орендне підприємство Дніпропетровська фірма «Мрія» та статут останнього.
Наказом Фонду державного майна України № 10-ДП від 05.03.1993 прийнято рішення про приватизацію державного майна орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія».
12.07.1993 Фондом державного майна України видано наказ № 170-РПП про затвердження плану приватизації орендного підприємства Дніпропетровська фірма «Мрія».
02.09.1993 між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» укладений договір КП-140 від 02.09.1993, відповідно до якого Фонд державного майна України продав, а організація орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» придбала державну частку майна цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія».
20.09.1993 між Фондом державного майна України та організацією орендарів Дніпропетровської фірми «Мрія» підписано акт прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу-орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія» до договору, в якому зазначено, що сума викупу за мінусом розрахунків приватизаційними сертифікатами, перерахована покупцем платіжним дорученням № 1 від 06.09.1993 (217577 тис.крб.). Решта суми буде сплачена майновими сертифікатами (81000 тис.крб.), що було здійснено протягом жовтня-грудня 1993 року.
07.04.1998 між Фондом державного майна України та Колективним підприємством «Дніпропетровська фірма «Мрія» підписано додаток до акту прийому-передачі державної частки цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровської фірми «Мрія», у якому наведено перелік викуплених за договором об`єктів нерухомості, до яких увійшла будівля гуртожитку АДРЕСА_3 , інвентарний № НК 031.
Отже, до складу цілісного майнового комплексу орендного підприємства «Дніпропетровська фірма «Мрія», який був відчужений за вказаним договором увійшла будівля гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому в процесі перетворення підприємства спірна будівля гуртожитку в якості внеску Колективного підприємства «Дніпропетровська фірма «Мрія» до статутного фонду перейшла у власність Закритого акціонерного товариства «Дніпропетровська фірма «Мрія».
07.11.2005 Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було видано Закритому акціонерному товариству «Дніпропетровська фірма «Мрія» (правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» (відповідач-2)) свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 на будівлю гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 .
01.08.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» видано свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 10333,3 кв. м.
25.08.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано подану Товариством з обмеженою відповідальністю Дніпропетровська фірма «Мрія» декларацію № ДП 083162380103 про початок виконання будівельних робіт «реконструкція будівлі гуртожитку під багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_2 .
13.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області зареєстровано подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № ДП 143162571411 від 13.09.2016, а саме дев`ятиповерхового житлового будинку з підвалом літ. А-9 після реконструкції будівлі гуртожитку по АДРЕСА_2 .
01.10.2016 проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» на 9-ти поверховий багатоквартирний житловий будинок, загальною площею 10333,3 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, серія та номер: № ДП 143162571411, виданий 13.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельного інспекції у Дніпропетровській області; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 01.08.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідні відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
В подальшому згідно акту оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Солостар» (відповідач-3) від 15.02.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська фірма «Мрія» передано, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Солостар» отримало частину багатоквартирного житлового будинку літ. А-9, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 9865,1 кв.м.
17.02.2017 проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Солостар» на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку загальною площею 9865,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності, серія та номер: № ДП 143162571411, виданий 13.09.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельного інспекції у Дніпропетровській області; акт оцінки вартості та приймання-передачі об`єкта нерухомого майна, що вноситься до статутного капіталу ТОВ «Солостар», номер б/н, виданий 15.02.2017 ТОВ «Дніпропетровська фірма «Мрія» та ТОВ «Солостар». Відповідні відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Відповідно до акту приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу Товариства з обмеженою квартирного «Ларсус» від 10.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Солостар» передало, а ТОВ «Ларсус» отримало частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку літ. А-9, загальною площею 631,4 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
10.05.2018 проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Ларсус» на частину квартирного (багатоповерхового) житлового будинку загальною літ. А-9, загальною площею 631,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Підстава виникнення права власності: протокол загальних зборів учасників ТОВ «Солостар», серія та номер: 421, виданий 12.02.2018 ТОВ «Солостар»; акт приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, сері та номер: 780,781, виданий 10.05.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Солостар» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларсус». Відповідні відомості підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Дані обставини встановлені Постановою Вищого господарського суду України від 02 червня 2011 року у справі № ПР25/266-09 за позовом Фонду державного майна України до ТОВ “Дніпропетровська фірма “Мрія”, Колективного підприємства Дніпропетровська фірма “Мрія”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дніпропетровська міська рада;  ОСОБА_3 ;  ОСОБА_4 про визнання права власності, вилучення майна з незаконного володіння.
Окрім того, даною постановою було встановлено законність приватизації будівлі гуртожитку орендним підприємством Дніпропетровської фірми «Мрія».
Тобто, обставини набуття у власність Заритим акціонерним товариством «Дніпропетровська фірма «Мрія» спірного гуртожитку вже досліджувались судом.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Преюдиціальність – обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиційного рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду – на їх дослідження і оцінку. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відродження у мотивувальній частині судового акта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17).
Подібні правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду
у постановах: від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/17 (провадження
№ 12-144гс18), від 08 червня 2021 року у справі №662/397/15-ц (провадження
№ 14-20цс21).
Таким чином, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  вірно врахував обставини встановлені Постановою Вищого господарського суду України від 02 червня 2011 року у справі № ПР25/266-09 за позовом Фонду державного майна України до ТОВ “Дніпропетровська фірма “Мрія”, Колективного підприємства Дніпропетровська фірма “Мрія”, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дніпропетровська міська рада;  ОСОБА_3 ;  ОСОБА_4 про визнання права власності, вилучення майна з незаконного володіння.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги по суті позовних вимог не впливають на правильність висновків суду першої інстанції. 
Крім того,наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Колегія суддів зауважує, що наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимогст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін..
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: