УХВАЛА

16 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №440/18533/21
адміністративне провадження № Зв/990/28/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В., 
перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №440/18533/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому просив:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області нараховувати та виплачувати належну йому пенсію по інвалідності у відповідності до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон України № 796-XII), виходячи виключно з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - згідно відсотку втрати працездатності (на сьогоднішній день) - 70% з проведенням перерахунку на 1 січня кожного місяця відповідного року, при зміні мінімальної заробітної плати в Україні, починаючи з 22 листопада 2019 року без врахування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку №1210;
- стягнути з ГУ ПФУ в Полтавській області суму протиправно не сплаченої ОСОБА_1 частини основної державної пенсії по інвалідності та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 22 листопада 2019 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 198247 грн 34 коп.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.
У березні 2024 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 440/18533/21 у зв`язку з виключними обставинами, а саме, прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13 вересня 2023 року №7-р(І)2023 у справі №3-51/2021(115/21).
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 року, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами та вказану заяву повернуто позивачеві без розгляду.
У червні 2024 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 року у справі №440/18533/21, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постановою Верховного Суду від 13.11.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 року у справі №440/18533/21 залишено без змін.
12.12.2024 до Суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 13.11.2024 та з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, Суд зазначає таке.
Частиною 1, 5 статті 361 КАС України визначено, що за виключними обставинами може бути переглянуто судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили.
Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;
2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;
3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
Згідно із статтею 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, який змінив або ухвалив нове судове рішення. Заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати Верховного Суду.
Відповідно до статті 241 КАС України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.
Постановою є письмове рішення суду апеляційної або касаційної інстанції в адміністративній справі, у якому вирішуються вимоги апеляційної чи касаційної скарги (п. 14 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Ухвала - це письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання (п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Отже, до Верховного Суду як суду касаційної інстанції може бути подано заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, визначених частиною 5 статті 361 КАС України, якщо Верховний Суд змінив або скасував рішення суду попередньої інстанції, з ухваленням нового судового рішення за результатами розгляду справи по суті.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, сформульованою у постанові від 11.06.2019 у справі №9901/108/19 та в ухвалах від 29.01.2019 у справі №809/668/18, від 26.02.2019 у справі №1940/1435/18, від 26.03.2020 у справі №420/6871/18, 08.07.2020 у справі №819/1430/16  та від 01.02.2023 у справі №640/735/21.
У цій справі Верховний Суд не змінював і не ухвалював нове судового рішення, яким закінчено розгляд справи у розумінні частини 1 статті 361 КАС України; постанова Верховного Суду від 13.11.2024 якою касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 року у справі №440/18533/21 - залишено без змін, не є таким судовим рішеннями та не може бути переглянута за виключними обставинами.
Крім того, ОСОБА_1 визначає виключною обставиною для перегляду судових рішень прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2023 № 7-р(І)2023 у справі №3-51/2021 (115/21).
З огляду на пункт 1 частини 5 статті 361 КАС України виключною обставиною для перегляду може бути Рішення Конституційного Суду України, прийняте після вирішення судом справи (ухвалення рішення у справі).
Про це свідчить й конструкція статті 363 КАС України, яка встановлює порядок і строк подання учасниками справи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини 5 статті 361 цього Кодексу - протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.
Виходячи з викладеного, прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13.09.2023 №7-р(І)2023 у справі №3-51/2021 (115/21) не є підставою для перегляду за виключними обставинами судових рішень, ухвалених після його офіційного оприлюднення (21.11.2023).
Понад це, ОСОБА_1 , зокрема просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2024 року та постанову Верховного Суду від 13.11.2024 та прийняти нову постанову по справу, якою задоволити касаційну скаргу ОСОБА_1 та поновити пропущений строк звернення до суду за заявою від 18.03.2024 про перегляд судового рішення у справі №440/18533/21 за виключними обставинами згідно рішення Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 7-р(І)2023 у справі №3-51/2021 (115/21) та справу направити до Полтавського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду заяви від 18.03.2024 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, у яких Суд роз`яснив йому те, що перелічені позивачем обставини, такі як незнання про існування рішення Конституційного Суду чи намагання вирішити спір у досудовому порядку, мають виключно суб`єктивний характер, не є непереборними та пов`язані з поведінкою позивача у спірних правовідносинах. Крім того, у даному випадку закон не визначає обов`язковість досудового врегулювання спору. 
Таким чином постанова Верховного Суду від 13.11.2024 не може бути переглянута за виключними обставинами.
Ураховуючи викладене, Суд вважає, що ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 13.11.2024.
Керуючись статтями 241, 361- 366 КАС України Суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №440/18533/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      С.Г. Стеценко
Судді                                                                                          Т.Г. Стрелець
                                                                                          Л.В. Тацій