УХВАЛА 
09 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 465/8904/23
провадження № 61-15551ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи - Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини,
 
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи - Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції представник ОСОБА_2 
- ОСОБА_3 подав клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року клопотання представника позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського Науково-Дослідного експертного криміналістичного центру МВС України (79040, м. Львів, вул. Конюшинна, 24). На вирішення експерту поставлено питання:
1. Чи може бути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
2. Яка ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком дитини - ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
Для відібрання біологічних зразків зобов`язано явку ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , за викликом експерта.
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку, передбачену статтями 384, 385 КК України. Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 . Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року залишено без змін.
17 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Франківського районного суду м. Львова 
від 03 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 05 листопада 2024 року у справі № 465/8904/23, відповідно до якої просить скасувати оскаржені судові рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже ухвала суду першої інстанції щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі на час проведення експертизи (пункти 12, 14 частини першої статті 353 ЦПК України), після її апеляційного перегляду та, відповідно, постанова апеляційного суду, якою така ухвала залишена без змін, не підлягають касаційному оскарженню.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Помилкове зазначення у постанові апеляційного суду про можливість її оскарження в касаційному порядку, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини першої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 05 листопада 2024 року у справі № 465/8904/23.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню непідлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников