ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/2919/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,
секретар судового засідання – В.М. Волковінська,
за участю представників сторін:
від позивача: М.М. Курдюмов
від відповідача: В.І. Рябоконь
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” та Державного підприємства “Гарантований покупець” 
на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 (суддя Л.В. Лічман, м.Одеса, повний текст складено 24.09.2024) 
у справі №916/2919/23
за позовом Державного підприємства “Гарантований покупець” 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”
про стягнення 22609713,13 грн,

В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог та історія справи
Державне підприємство “Гарантований покупець” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”, в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просило стягнути з останнього 22609713,13 грн заборгованості, а саме: 2840411,07 грн 3% річних та 19769302,06 грн інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог в редакції заяви про їх зменшення зазначено про те, що, врахувавши факт проведення між сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог на всю суму основного боргу, а також зміст постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2024 у справі № 911/1359/22, позивач вважає за потрібне заявити до стягнення з відповідача кошти у вигляді передбаченої статтею 625 Цивільного кодексу України відповідальності, нарахованої в зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості електричної енергії, придбаної в період з березня 2022 по квітень 2023.
За вказаною позовною заявою Господарським судом Одеської області 17.07.2023 відкрито провадження у справі №916/2919/23; призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на користь Державного підприємства “Гарантований покупець” 2662945,59 грн - 3% річних, 19769302,06 грн інфляційних втрат та 198167,93 грн судового збору.  В решті позову відмовлено.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” про розстрочення виконання рішення суду відмовлено. Повернуто Державному підприємству “Гарантований покупець” з Державного бюджету України 739664,34 грн судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією від 20.06.2023 №561, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.
Судове рішення мотивоване доведеністю позивачем факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті вартості поставленої електроенергії за укладеним між сторонами договором №467/03/22 від 08.03.2022 зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами від 25.03.2022 р. №515/02/22 та від 02.03.2023 №333/03/23, що зумовлює правомірність заявлення вимог про стягнення з відповідача компенсаційних нарахувань (інфляційних втрат та 3% річних), при цьому суд першої інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних встановив, що розрахунок 3% річних є арифметично не правильним у зв`язку з чим здійснив власний розрахунок, та встановив, що сума відсотків річних, яка підлягає стягненню з відповідача є меншою ніж розрахована позивачем.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” про розстрочення виконання рішення судом відмовлено, оскільки заявником не доведено факт неспроможності одним платежем перерахувати кошти, стягнуті рішенням суду у даній справі, або ж те, що така можливість є, проте розрахунок з позивачем призведе до загрози банкрутства відповідача. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія”
Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у даній справі в частині задоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Зокрема апелянт зазначає, що позивач не здійснив зарахування зустрічних однорідних вимог у строки, встановлені наказом Міністерства енергетики України від 21.03.2022 №132 та пунктом 4.7 договору №467/03/22 від 08.03.2022, тобто до 14 числа місяця, наступного за розрахунковим, що свідчить про існування прострочення кредитора, яке звільняє боржника від відповідальності згідно із ст.625 ЦК України.
Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги Державного підприємства “Гарантований покупець” 
Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Державне підприємство “Гарантований покупець” звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення 3% річних в сумі 177  465,48 грн та ухвалити в цій частині нове про задоволення позовних вимог.
Скаржник зазначає, що при здійсненні розрахунку 3% річних позивачем були правомірно враховані умови пункту 4.4 договору №467/03/22 від 08.03.2022, який передбачає, що оплата за придбану у Гарантованого покупця електричну енергію здійснюється електропостачальником до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, отже відповідач має здійснити розрахунок за поставлену електричну енергію не пізніше 9 числа місяця, наступного за розрахунковим, а не 10 числа місяця.
Позиція відповідача щодо апеляційної скарги Державного підприємства “Гарантований покупець”
05.12.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4235/24/Д2), в якому відповідач  просить апеляційну скаргу Державного підприємства “Гарантований покупець” залишити без задоволення. Відповідач зазначає, прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно, а відтак враховуючи, що пунктом 4.4 договору №467/03/22 від 08.03.2022 визначено, що оплата за придбану у Гарантованого покупця електричну енергію здійснюється електропостачальником до 10 числа місяця, то  відповідач має здійснити розрахунок за поставлену електричну енергію до 10 числа місяця включно.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” зареєстровано судом 15.10.2024 за вх.№3882/24.
Одночасно із поданням апеляційної скарги апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги (вх.№3884/24 від 15.10.2024).
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.10.2024.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” (вх.№3884/24 від 15.10.2024) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23 залишено без руху з метою надання скаржнику можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 403780,46 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Окрім того, доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/2919/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
22.10.2024 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.
В межах встановленого ухвалою суду від 21.10.2024 строку апелянт звернувся із заявою (вх.№3882/24/Д1 від 31.10.2024) про усунення недоліків апеляційної скарги. До цієї заяви скаржник долучив копію платіжної інструкції №9958802369 від 29.10.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 403780,46 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.11.2024, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23
11.11.2024 судом зареєстрована апеляційна скарга Державного підприємства “Гарантований покупець”  за вх.№4235/24.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги та клопотання Державного підприємства “Гарантований покупець” визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран, що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2024.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.11.2024 апеляційну скаргу Державного підприємства “Гарантований покупець” на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23 залишено без руху з підстав відсутності доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026,00 грн. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
В межах встановленого ухвалою суду від 13.11.2024 строку скаржник надав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№4235/24/Д1 від 25.11.2024), до якої долучив копію платіжної інструкції №1189 від 19.11.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23 у розмірі 4026,00 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства “Гарантований покупець” на рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23.   Встановлено відповідачу строк до 05.12.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 05.12.2024 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства “Гарантований покупець” об`єднано з апеляційним провадженням за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” та розгляд справи №916/2919/23 призначено на 10.12.2024 о 10:00 год.
06.12.2024 представником Державного підприємства “Гарантований покупець” - адвокатом Курдюмовим Михайлом Миколайовичем через систему “Електронний суд” подано заяву (вх.№4640/24 від 06.12.2024) про проведення судових засідань у справі №916/2919/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.12.2024 заяву представника Державного підприємства “Гарантований покупець” – адвоката Курдюмова Михайла Миколайовича (вх.№4640/24 від 06.12.2024) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено. Ухвалено провести судове засідання 10.12.2024 о 10:00 год та усі наступні судові засідання у справі № 916/2919/23 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду (зал судових засідань №6) в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку “EаsyCon” за посиланням на офіційний веб-портал судової влади України https://vkz.court.gov.ua. Забезпечено участь представника Державного підприємства “Гарантований покупець” – адвоката Курдюмова Михайла Миколайовича у судовому засіданні 10.12.2024 о 10:00 год та в усіх судових засіданнях у справі № 916/2919/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
10.12.2024 до суду апеляційної інстанції від Державного підприємства “Гарантований покупець” надійшли додаткові пояснення щодо наказу Міністерства енергетики України №132 від 21.03.2022 та суперечливої поведінки відповідача (вх.№3882/24/Д2 від 10.12.2024).
У судовому засіданні 10.12.2024 було порушено питання щодо розгляду додаткових пояснень  Державного підприємства “Гарантований покупець” (вх.№3882/24/Д2 від 10.12.2024).
Встановивши, що додаткові пояснення  Державного підприємства “Гарантований покупець” (вх.№3882/24/Д2 від 10.12.2024) фактично є доповненнями до його апеляційної скарги, які були надані поза межами строку, встановленого частиною першою  статті 266 Господарського процесуального кодексу України  для їх подання, без клопотання про поновлення цього строку, колегія суддів залишила вказане клопотання без розгляду на підставі  статті 118 Господарського процесуального кодексу України.
Позивач не скористався своїм правом згідно з частиною 1  статті 263 Господарського процесуального кодексу України  та не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача, що відповідно до частини 3  статті 263 Господарського процесуального кодексу  не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг,відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне. 
Фактичні обставини справи
08.03.2022 між Державним підприємством ,,Гарантований покупець” (Гарантований покупець) та Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” (Електропостачальник) укладено договір №467/03/22 зі змінами та доповненнями, внесеними додатковими угодами від 25.03.2022 р. №515/02/22 та від 02.03.2023 №333/03/23, згідно п.1.1 якого Гарантований покупець зобов`язується продавати, а Електропостачальник зобов`язується на виконання наказу Міністерства енергетики України від 21.03.2022 р. № 132 ,,Про забезпечення купівлі-продажу електричної енергії постачальникам універсальних послуг в особливий період” купувати електричну енергію відповідно до умов цього Договору.
В розділі 3 договору сторонами визначено умови продажу електричної енергії.
Зокрема, відповідно до пункту 3.1. договору, обсяг, погодинні обсяги купівлі-продажу електричної енергії визначаються сторонами шляхом погодження обсягів купівлі-продажу електричної енергії, за формою яка наведена в додатку № 2 до цього договору.
Ціна на електричну енергію, за якою Гарантований покупець здійснює продаж електричної енергії Електропостачальнику дорівнює ціні, що склалася на ринку на добу наперед у відповідну годину постачання (пункт 3.2 договору).
Розрахунковим періодом є календарний місяць (з 00.00 годин першого по 24.00 години останнього числа включно), що передбачено в пункті 3.3 договору.
Пунктом 3.7. договору обумовлено, що купівля-продаж електричної енергії у розрахунковому періоді здійснюється згідно з погодинними обсягами купівлі-продажу електричної енергії, що погоджені сторонами відповідно до пункту 3.6, який передбачає, що Електропостачальник до 17.00 годин за 3 доби, що передує добі постачання, підтверджує погодинні обсяги купівлі, накладає КЕП та направляє на відповідну електронну адресу Гарантованого покупця.
Кожна сторона зобов`язана до 09.00 за один день до кожного торгового дня  здійснити реєстрацію обсягів електричної енергії, що відповідають розрахунковим періодам  торгового дня, на електронній платформі оператора системи передачі відповідно до Правил ринку (пункт 3.8 договору).
Підставою для купівлі-продажу електричної енергії у торговий день за цим договором є здійснення сторонами реєстрації на електронній платформі оператора системи передачі, відповідно до Правил ринку, рівних обсягів електричної енергії для всіх розрахункових періодів торгового дня, що передбачено пунктом 3.9 договору.
Оплата за придбану у Гарантованого покупця електричну енергію здійснюється Електропостачальником до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.4 Договору).
На виконання наказу Міністерства енергетики України від 21.03.2022 р. № 132 до 14 числа місяця, наступного за розрахунковим, Електропостачальник здійснює оплату Гарантованому покупцю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог непогашених грошевих зобов`язань, що виникли в результаті різниці між зобов`язаннями з оплати за п.п.3.1, 3.2, 4.1-4.3 цього договору та перерахованими грошовими коштами на виконання п.4.4 цього Договору, з непогашеними грошовими зобов`язаннями Гарантованого покупця, що виникли у відповідному розрахунковому періоді при отриманні послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів від Електропостачальника згідно із договором від 15.09.2021 р. № 2306/02/21 (п.4.7 Договору в редакції додаткової угоди від 25.03.2022 р. № 515/02/22 до Договору).
Відповідно до п.4.9 договору Гарантований покупець не пізніше 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє Електропостачальнику на електронну адресу, вказану в пункті 10.3 цього договору, в електронному вигляді Акт купівлі – продажу електричної енергії, форма якого визначена в додатку №3 до цього договору, з накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи).
У пункті 4.10  договору сторони узгодили, що Електропостачальник протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання Акта купівлі – продажу електричної енергії в електронному вигляді підписує його зі свого боку шляхом накладення КЕП керівника  (уповноваженої особи) та направляє Гарантованому покупцю на електронну адресу, вказану у пункті 10.3 цього договору.
Згідно п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та законодавством України.
Цей Договір набуває чинності з 10.03.2022 та діє на час особливого періоду, але у будь-якому разі до моменту здійснення розрахунків між сторонами у повному обсязі (п.10.1 договору).
Договір та додаткові угоди підписано повноважними представниками та скріплено печатками контрагентів.
Позивачем на виконання умов укладеного між сторонами договору №467/03/22 від 08.03.2022 поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” згідно з актами купівлі-продажу електричної енергії у період з березня 2022 по квітень 2023 електричну енергію на загальну суму 2  679  102  654,77 грн, а саме: в березні 2022 ? 33256,592 МВт*год вартістю 94865637,13 грн; в квітні 2022 ? 16599,666 МВт*год вартістю 45068679,84 грн; в травні 2022 ? 39107,668 МВт*год вартістю 114229884,34 грн; в червні 2022 ? 74155,801 МВт*год вартістю 223193605,28 грн; в липні 2022 ? 108850,721 МВт*год вартістю 367040831,76 грн; в серпні 2022 ? 108473,497 МВт*год вартістю 402227902,04 грн; в вересні 2022 ? 47888,552 МВт*год. вартістю 206042332,50 грн; в жовтні 2022 ? 18067,661 МВт*год вартістю 81825597,10 грн; в листопаді 2022 ? 23695,571 МВт*год вартістю 110745509,92 грн; в грудні 2022 ? 27220,861 МВт*год. вартістю 124014049,96 грн; в січні 2023 ? 29128,728 МВт*год вартістю 128094183,94 грн; в лютому 2023 ? 50979,894 МВт*год вартістю 179838623,53 грн; в березні 2023 - 69704,396 МВт*год вартістю 276887015,62 грн; в квітні 2023 - 91262,765 МВт*год вартістю 325028801,81 грн. 
Оплата повної вартості електричної енергії за договором №467/03/22 від 08.03.2022 здійснена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін акти: від 14.04.2022, яким частково погашено борг за березень 2022, на суму 56363146,44 грн; від 13.05.2022, яким погашено борг за квітень 2022, на суму 45068679,84 грн; від 16.06.2022, яким погашено борг за травень 2022, на суму 114229884,34 грн; від 29.07.2022, яким погашено борг за червень 2022, на суму 223193605,28 грн; від 18.08.2022, яким частково погашено борг за липень 2022, на суму 362296018,68 грн; від 16.09.2022, яким частково погашено борг за серпень 2022, на суму 391218909,40 грн; від 17.10.2022, яким погашено борг за вересень 2022, на суму 206042332,50 грн; від 16.11.2022, яким погашено борг за жовтень 2022, на суму 81825597,10 грн; від 30.12.2022, яким погашено борг за листопад 2022, на суму 110745509,92 грн; від 16.01.2023, яким погашено борг за грудень 2022, на суму 124014049,96 грн; від 16.02.2023, яким погашено борг за січень 2023, на суму 128094183,94 грн; від 16.03.2023, яким погашено борг за лютий 2023, на суму 179838623,53 грн; від 17.04.2023, яким погашено борг за березень 2023, на суму 276887015,62 грн; від 16.05.2023, яким погашено борг за квітень 2023, на суму 325028801,81 грн; від 15.08.2023, яким погашено залишок боргу за березень 2022 у розмірі 18882941,16 грн, залишок боргу за липень 2022 у розмірі 4744813,08 грн та залишок боргу за серпень 2022 у розмірі 11008992,64 грн (цей акт оформлено сторонами вже під час розгляду справи у суді першої інстанції, з огляду на що позивачем зменшено позовні вимоги на суму заявленого до стягнення основного боргу в розмірі 34636746,88 грн).
При цьому, вказуючи, що оплата вартості електричної енергії, придбаної в період з березня 2022 по квітень 2023, здійснена несвоєчасно, позивач звернувся до господарського суду з уточненими вимогами про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних. 
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив із доведення позивачем факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті вартості поставленої електроенергії за укладеним між сторонами договором №467/03/22 від 08.03.2022, що зумовлює правомірність заявлення вимог про стягнення з відповідача компенсаційних нарахувань (інфляційних втрат та 3% річних), при цьому перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що розрахунок 3% річних є арифметично не правильним, у зв`язку з чим здійснив власний розрахунок, та встановив, що сума відсотків річних, яка підлягає стягненню з відповідача є меншою ніж заявлена позивачем до стягнення.
Позиція суду апеляційної інстанції
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.
Пунктом 1 частини 2  статті 11 Цивільного кодексу України  встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1  статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою  статті 627 Цивільного кодексу України  передбачено, що відповідно до  статті 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частиною 1  статті 628 Цивільного кодексу України).
Укладений сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором постачання електричної енергії.
Відповідно до частини 1  статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з частиною 2  статті 714 Цивільного кодексу України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Частиною 1  статті 275 Господарського кодексу України  встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини 6, 7  статті 276 Господарського кодексу України).
Відповідно до частини 1  статті 193 Господарського кодексу України  суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Колегія суддів вбачає, що позивачем на виконання умов № 467/03/22 від 08.03.2022   поставлено відповідачу у період з березня 2022 по квітень 2023 електричну енергію, що підтверджується вище переліченими актами купівлі-продажу електричної енергії, в свою чергу відповідачем була здійснена повна оплата вартості електричної енергії за відповідним договором була здійснена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, про що свідчать підписані та скріплені печатками сторін акти, разом з тим вона була здійснена несвоєчасно, а відтак відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.19 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).
Передбачене частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України нарахування трьох відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) та № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18). Визначені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України право стягнення інфляційних втрат і 3% річних є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).
Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості отриманої електричної енергії, колегія суддів вважає що позивачем цілком правомірно нараховано інфляційні втрати. При цьому перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми інфляційних втрат розмірі 19769302,06 грн, з яких: 1181253,89 грн нараховано на суму 11895501,25 грн (розмір боргу, вказаний позивачем) за період з 09.04.2022 по 28.07.2022; 767017,87 грн нараховано на суму 7724048,28 грн (розмір боргу, вказаний позивачем) за період з 09.04.2022 по 15.08.2022; 4178415,84 грн нараховано на суму 18882941,16 грн (розмір боргу, вказаний позивачем) за період з 09.04.2022 по 13.06.2022; 1562355,24 грн нараховано на суму 223193605,28 грн за період з 09.07.2022 по 28.07.2022; 3985256,21 грн нараховано на суму 362296018,68 грн за період з 11.08.2022 по 17.08.2022; 526479,02 грн нараховано на суму 4744813,08 грн за період з 11.08.2022 по 13.06.2023; 1088473,08 грн нараховано на суму 11008992,64 грн за період з 10.09.2022 по 13.06.2023; 5151058,31 грн на суму 206042332,50 грн за період з 11.10.2022 по 16.10.2022; 775218,57 грн на суму 110745509,92 грн за період з 10.12.2022 по 29.12.2022; 553774,03 грн на суму 276887015,62 грн за період з 11.04.2023 по 16.04.2023, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що вказаний розрахунок за обраний позивачем період прострочення не суперечить чинному законодавству та є вірним.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої про наявність в ньому арифметичних та методологічних помилок, пов`язаних з нарахуванням позивачем всупереч п. 4.4 договору №467/03/22 від 08.03.2022  та ч.5 ст.254 ЦК України  3% річних з 9 числа місяця, та вважає вірним розрахунок наведений судом в оскаржуваному рішенні, відповідно до якого сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача становить 2662945,59 грн.
При цьому доводи апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» про те, що при здійсненні розрахунку 3% річних ним були враховані умови пункту 4.4 договору №467/03/22 від 08.03.2022, який передбачає, що  відповідач має здійснити розрахунок за поставлену електричну енергію не пізніше 9 числа місяця, наступного за розрахунковим, а не 10 числа, як помилково зазначив суд, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої  статті 251 Цивільного кодексу України  строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Відповідно до частини першої  статті 252 ЦК України  строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина 2 цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Статтею 253 Цивільного кодексу України  встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 254 ЦК України  встановлено, що строк, визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша  статті 255 ЦК України).
Судом апеляційної інстанції враховано, що досить часто для визначення терміну з календарною датою вживаються прийменники "до" або "по". При цьому законодавство не містить правил, якими варто керуватися при визначенні терміну у разі такого формулювання.
Водночас в науковій літературі зазначається, що для позначення початкової і кінцевої дати, тобто певного періоду часу, у документах прийменник «з» треба вживати в парі з прийменником «до». Інколи, щоб увиразнити входження певної дати до встановленого терміну, додають прислівник «включно». Проте його вживання поряд з останньою датою недоречне. Прийменники «до» і «по» визначають кінцеву календарну дату чинності чи виконання чого-небудь, проте вони розрізняються сферами свого використання: «до» закріплений за офіційно-діловим стилем, а «по» - за розмовним. Отже, в офіційному вжитку для визначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь потрібно вживати лише прийменник «до».
Саме такий правовий аналіз викладено в листі Міністерства юстиції України від 15.06.2020 року № 26245/14036-33-20/8.1.2 «Щодо неоднакового застосування прийменників "до" і "по" на позначення кінцевої календарної дати та прийменника "до" в поєднанні з числівниковоіменниковою формою».
Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.
За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.
Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.
Колегія суддів зауважує, що прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.
Саме такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 року у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 року у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 року у справі № 814/4170/15, від 08.10.2018 року у справі № 927/490/18.
У п. 4.4 договору №467/03/22 від 08.03.2022  сторони  узгодили, що оплата за придбану у Гарантованого покупця електричну енергію здійснюється Електропостачальником до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, тобто шляхом зазначення прийменника «до», який як встановлено вище в українській мові вживають саме на позначення кінцевої календарної дати чинності включно, а тому судом першої інстанції вірно зазначено, що  відповідач має здійснити розрахунок за поставлену електричну енергію до 10 числа місяця включно, а не пізніше 9 числа місяця, як помилково вважає позивач.
Стосовно доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” про те, позивач не здійснив зарахування зустрічних однорідних вимог у строки, встановлені наказом Міністерства енергетики України від 21.03.2022 № 132 та п. 4.7 договору №467/03/22 від 08.03.2022, тобто до 14 числа місяця, наступного за розрахунковим, що свідчить про існування прострочення кредитора, яке звільняє боржника від відповідальності згідно із ст.625 ЦК Україн
За правилами ч.ч.1, 2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст.601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.
Як вже зазначалось укладеним між сторонами договором №467/03/22 від 08.03.2022  передбачено: оплату Електропостачальником за придбану у Гарантованого покупця електричну енергію до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.4 договору) та зарахування зустрічних однорідних вимог як спосіб припинення зобов`язань Електропостачальника (п.4.7 Договору).
При цьому в п.4.7 Договору закріплено, що до 14 числа місяця, наступного за розрахунковим, саме Електропостачальник здійснює оплату Гарантованому покупцю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, проте з матеріалів справи не вбачається, що на виконання ст. 601 ЦК України відповідач повідомляв позивача про проведення з його ініціативи зарахування зустрічних вимог. 
Колегія суддів зазначає, що зі змісту направленого відповідачем позивачу листа  від 21.04.2022 № 587/03-02-1481 вбачається лише пропозиція відповідача позивачу щодо можливості зарахування заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” за електричну енергію, що була придбана у березні 2022 в рахунок зобов`язання Державного підприємства «Гарантований покупець». В листі відповідача від 15.08.2022 р. № 587/05-02-3191 міститься лише прохання останнього до позивача направити на його адресу Акт зарахування зустрічних вимог для підпису, однак зазначені листи не є заявою однією сторони про зарахування зустрічних однорідних вимог.
Крім того, здійснене сторонами шляхом оформлення актів зарахування зустрічних однорідних вимог є в розумінні ст.202 ЦК України правочинами, спрямованими на припинення цивільних прав та обов`язків відносно оплати вартості товару.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, яка зводиться до того, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Враховуючи викладене, те, що правочини, за якими сторони зарахували зустрічні однорідні вимоги, в судовому порядку не оспорювались та не визнавались недійсними, а також те, що, як вже вказано вище, зарахування вимог з ініціативи відповідача не відбувалось, колегія суддів погоджується з висновком суду  першої інстанції про те, що припинення зобов`язань щодо оплати вартості електроенергії правомірно за згодою сторін відбувалось в дати, названі в актах про зарахування, в зв`язку з чим відповідач  має нести відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України.
Висновки суду апеляційної інстанції
В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи скаржників не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про часткове задоволення позову, а тому підстав для зміни чи скасування рішення суду колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.
Розподіл судових витрат
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційних скарг відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за їх подання та розгляд покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України, 
Південно-західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Одеська обласна енергопостачальна компанія” та Державного підприємства “Гарантований покупець” залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Одеської області від 12.09.2024 у справі №916/2919/23 залишити без змін.
3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 12.12.2024.

                   Головуючий суддя                                                                                Л.В. Поліщук

          Суддя                                                                                                     К.В. Богатир

          Суддя                                                                                                    С.В. Таран