ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р. 	Справа № 520/38279/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків,   по справі № 520/38279/23
за позовом              Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до              Головного управління ДПС у Харківській області                      
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом – ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Харківській області від 29.08.2023 року № 4720/АП/20-40-75-05-08 про надання відмови у застосуванні спрощеної системи оподаткування;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області зареєструвати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування третьої групи за ставкою 5% з 1 серпня 2023 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 адміністративний позов задоволено. 
Визнано протиправною відмову Головного управління ДПС у Харківській області в застосуванні спрощеної системи оподаткування, оформлену листом від 29.08.2023 року №4720/АП/20-40-75-05-08.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області зареєструвати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування третьої групи за ставкою 5% з 1 серпня 2023 року.
Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43983495).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач, подав апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи,  невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до приписів абзацу першого підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року. Отже, судом не враховані встановлені законодавчі обмеження щодо повторної реєстрації платником єдиного податку в межах одного календарного року. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що справа судом першої інстанції розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних  правовідносин та предмет доказування у справі, яка відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та  проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача  про розгляд справи з викликом сторін та вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в частині та в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області та з 17.07.2012 до 31.03.2022 була включена до Реєстру платників єдиного податку платником 3 групи за ставкою 5%.
З 01.04.2022 позивач переведена на 3 групу спрощеної системи оподаткування за ставкою 2%.
У зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, рішенням від 12.07.2023 № 1117/20- 40-24-03-06 ФОП ОСОБА_1 анульовано реєстрацію та виключено з Реєстру платників єдиного податку, на підставі порушення абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України.
28.08.2023 ФОП ОСОБА_1 засобами телекомунікаційного зв`язку подано дві заяви про застосування спрощеної системи оподаткування за № 28642205 та про реєстрації платником єдиного податку 3-ї групи за ставкою 5 % з 01.08.2023 за № 28639060.
Київською ДПІ Головного управління ДПС у Харківській області, листом від 29.08.2023 за № 4720/АП/20-40-75-05-08, платнику надано відмову у застосуванні спрощеної системи оподаткування, відповідно до абзацу першого підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України, яким встановлено обмеження щодо можливості для суб`єктів господарювання, які є платниками інших податків і зборів відповідно до норм ПК України, прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу, оскільки такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.
Позивач, не погоджуючись з рішенням контролюючого органу про відмову у застосуванні спрощеної системи оподаткування, звернулася до суду, оскільки вважає, що відповідачем помилково, у відповідь на її заяви, застосовано норми абзацу першого підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування відмови Головного управління ДПС у Харківській області в застосуванні спрощеної системи оподаткування, оформлену листом від 29.08.2023 року №4720/АП/20-40-75-05-08, а також зобов`язання контролюючого органу зареєструвати позивача платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування третьої групи за ставкою 5% з 1 серпня 2023 року.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлено главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України (далі- Кодекс).

Відповідно до пункту 291.2 статі 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно з підпунктом 3 пункту 291.4 статі 291 ПК України до третьої групи платників єдиного податку належать: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.
Згідно з пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону № 389-VIII.
В подальшому воєнний стан неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України.
Згідно з пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, з 01.04.2022 р. до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, положення розділу XIV Кодексу застосовуються з урахуванням особливостей.
За приписами пункту 9.2 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України платниками єдиного податку третьої групи можуть бути фізичні особи - підприємці та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми.
Згідно з пунктом 9.4 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України відсоткова ставка єдиного податку для платників єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу, визначеного відповідно до статті 292 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 9.8 п. 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему з особливостями оподаткування, суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву. При цьому до заяви не додається розрахунок доходу за попередній календарний рік.
Суб`єкт господарювання вважається платником єдиного податку третьої групи з особливостями оподаткування з наступного робочого дня після подання заяви, а у разі подання заяви до 1 квітня 2022 року з 1 квітня 2022 року.
Форма заяви про застосування спрощеної системи оподаткування затверджена наказом Міністерства фінансів України від 16 липня 2019 року № 308.
Після припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України платники єдиного податку третьої групи, які на день припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України використовували особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, з першого дня місяця, наступного за місяцем припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, втрачають право на використання особливостей оподаткування, передбачених цим пунктом, і автоматично вважаються такими, що застосовують систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування, передбачених пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Платник єдиного податку третьої групи зі ставкою 2 відсотки доходу має право самостійно відмовитися від використання особливостей оподаткування, передбачених пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому прийнято таке рішення.
Судовим розглядом встановлено, що позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку 3 групи за ставкою 5% з 17.07.2012 року по 31.03.2022 року.
З 01.04.2022 року позивач переведена на 3 групу спрощеної системи оподаткування за ставкою 2%.
Таким чином, з 1 квітня 2022 року позивач перебувала на 3 групі спрощеної системи оподаткування за ставкою 2% у відповідності до приписів, передбачених пунктом 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Також колегія суддів зазначає, що Законом України від 30.06.2023 № 3219-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану" було доповнено підрозділ 8 розділу ХХ ПК України пунктом 9-1.
Так, відповідно до підпункту 9-1.4.4. пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України у 2023 звітному році суб`єкти господарювання, які у 2023 році використовували особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, та втратили право або самостійно відмовилися від використання особливостей оподаткування, встановлених пунктом 9 цього підрозділу, і були переведені на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, або щодо яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, мають право у 2023 році повторно здійснити перехід (обрати) на спрощену систему оподаткування, в тому числі у разі повторної протягом 2023 року державної реєстрації фізичною особою підприємцем, шляхом подання заяви за загальною процедурою, визначеною цим Кодексом.
При цьому у разі подання заяви до 1 вересня 2023 року суб`єкт господарювання вважається платником єдиного податку з 1 серпня 2023 року (крім єдиного податку третьої групи із ставкою єдиного податку у розмірі, визначеному підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу, якщо така особа станом на 1 серпня 2023 року не зареєстрована платником податку на додану вартість).
Законодавча конструкція вищезазначеної норми свідчить про те, що дана норма є спеціальною щодо норми підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України, адже має обмежене темпоральне застосування, значно звужений суб`єктний склад та додаткові умови застосування порівняно з загальною нормою.
За загальним правилом, норми права мають забезпечувати однозначні орієнтири правомірності поведінки, не повинні суперечити одна одній та мають взаємно узгоджуватись.
При цьому, завжди існує імовірність протиріч між нормами права. У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постановах від 25 травня 2022 року у справі № 120/1196/19-а та від 29 січня 2019 року у справі № 807/257/14.
Крім того, про перевагу норм lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (пункт 69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії», заява № 7888/03, пункт 15 рішення у справі «Баранкевич проти Росії», заява № 10519/03).
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що норми підпункту 9-1.4.4. пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України є спеціальними по відношенню до норм підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України, тому мають перевагу у застосуванні для спірних правовідносин.
Оскільки норми підпункту 9-1.4.4. пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України застосовуються до певного обмеженого кола осіб та мають додаткові умови їх застосування, суд має перевірити позивача на відповідність всім законодавчо встановленим критеріям.
По-перше, суб`єктний склад, - суб`єкти господарювання, які у 2023 році використовували особливості оподаткування, встановлені цим пунктом, та втратили право або самостійно відмовилися від використання особливостей оподаткування, встановлених пунктом 9 цього підрозділу, і були переведені на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом..
Як вже було зазначено вище, позивач з 01.04.2022 переведена на 3 групу спрощеної системи оподаткування за ставкою 2%, відповідно до норм підпункту 9.4. пункту 9 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, а з 01.07.2023 втратила право використання особливостей оподаткування, встановлених пунктом 9 цього підрозділу 8 розділу ХХ ПК України  у зв`язку з анулюванням реєстрації єдиного платника податків у зв`язку з прийняттям відповідного рішення відповідача від 12.07.2023 № 1117/20- 40-24-03-06, - отже входить до кола суб`єктів господарювання, які у 2023 році використовували особливості оподаткування.
По-друге, часові обмеження, - право повторно здійснити перехід на спрощену систему оподаткування надається лише у 2023 році.
Як встановлено судовим розглядом, позивач звернувся до податкового органу із заявою про зміну ставки єдиного податку з 01.08.2023 року, тобто позивачем дотримано всі критерії підпункту 9-1.4.4. пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України.
По-третє, умови застосування, - перехід на спрощену систему оподаткування здійснюється шляхом подання заяви про перехід за загальною процедурою, визначеною цим Кодексом. Додатково передбачено, що у разі подання заяви до 1 вересня 2023 року суб`єкт господарювання вважається платником єдиного податку з 1 серпня 2023 року.
Як свідчать матеріали справи, ФОП ОСОБА_1 28.08.2023 року засобами телекомунікаційного зв`язку подано заяви № 28642205 про застосування спрощеної системи оподаткування та № 28639060 щодо реєстрації платником єдиного податку 3-ї групи за ставкою 5 %.
Київською ДПІ Головного управління ДПС у Харківській області, листом від 29.08.2023 за № 4720/АП/20-40-75-05-08, платнику надано відмову у застосуванні спрощеної системи оподаткування, відповідно до абзацу першого підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України, яким встановлено обмеження щодо можливості для суб`єктів господарювання, які є платниками інших податків і зборів відповідно до норм ПК України, прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу, оскільки такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.
Отже, єдиною підставою відмови контролюючого органу у застосуванні позивачем спрощеної системи оподаткування, відповідач зазначає про можливість платником податків здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року. А враховуючи ту обставину, що з 01.04.2022 року позивач переведена на 3 групу спрощеної системи оподаткування за ставкою 2% та рішенням від 12.07.2023 № 1117/20- 40-24-03-06 ФОП ОСОБА_1 реєстрацію платника єдиного податку анульовано, то відповідно до абзацу першого підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України перейти на спрощену систему оподаткування позивач може лише з наступного календарного року.
Разом з тим, колегія суддів на підставі вищевикладених  висновків та досліджених доказів, дійшла висновку, що в даних спірних відносинах підлягають застосування норми підпункту 9-1.4.4. пункту 9-1 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, які є спеціальними по відношенню до норм підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 ПК України.
Отже, доводи апеляційної скарги стосовно законодавчих обмежень щодо повторної реєстрації платником єдиного податку в межах одного календарного року, є необґрунтованими.
Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості рішення контролюючого органу від 12.07.2023 № 1117/20- 40-24-03-06 про анулювання реєстрації платника єдиного податку у зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу, оскільки предметом спору в даній справі є визнання протиправної відмови Головного управління ДПС у Харківській області в застосуванні позивачу спрощеної системи оподаткування, оформленої листом від 29.08.2023 року №4720/АП/20-40-75-05-08, в якій єдиною підставою для відмови в задоволенні заяви зазначено неможливість здійснити перехід на спрощену систему оподаткування більше ніж один раз протягом року. 
В той же час у відповідності до приписів п.п. 291.5.8 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп платники податків, які на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку мають податковий борг, крім безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Отже, вказана норма позбавляє платника податку стати платником єдиного податку у разі наявності податкового боргу саме на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку. 
В той же час позивач звернувся із заявою 28.08.2023 року та станом на вказану дату у позивача був відсутній податковий борг, що підтверджується витягом з інформаційної системи ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами (а.с. 15) та витягом щодо стану розрахунків, наданого відповідачем (а.с. 44-47).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправної відмови Головного управління ДПС у Харківській області в застосуванні спрощеної системи оподаткування, оформленої листом від 29.08.2023 року №4720/АП/20-40-75-05-08 та зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області зареєструвати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку на спрощеній системі оподаткування третьої групи за ставкою 5% з 1 серпня 2023 року.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 по справі № 520/38279/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Л.В. Любчич    С.П. Жигилій