ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/8159/15-ц		
Провадження № 22-ц/821/1734/24		
Категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І.,  
суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В.,
секретаря - Ярошенка Б. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1  на дії та бездіяльність приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка Олексія Степановича та зобов`язання вчинити дії,у складі: головуючого судді Кондрацької Н. М.,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року скаржник ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка О. С. та зобов`язання вчинити певні дії.
Скаргу мотивовано тим, що 28.06.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси представнику ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як правонаступнику стягувача – ПАТ КБ «Правекс-банк» було видано два виконавчі листи № 712/8159/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6913 дол. США (145173 грн) та судових витрат за сплату судового збору у розмірі 2638 грн, які не підлягають до виконання і є недійсними, оскільки видані судом після спливу строку для їх пред`явлення, який сплив 28.01.2024, про що вказано судом у виконавчих листах: рішення набрало законної сили 27.01.2021, строк пред`явлення виконавчого листа до 28.01.2024.
Вважає, що у суду не було підстав видавати такі виконавчі листи, адже стягувач не порушував питання про поновлення строку для видачі та пред`явлення до виконання таких виконавчих листів і не звертався до суду із відповідною заявою. Тобто судом зазначені виконавчі документи було видано з порушенням процесуальних норм права та закону, що спричинило незаконні дії приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка О. С., який 01.07.2024, згідно зазначених виконавчих листів від 27.06.2024 № 712/8159/15-ц, відкрив виконавчі провадження за № 75424152 та № 75425328, арештував та вилучив транспортний засіб марки DACIA, модель Logan 1.4, реєстраційний № НОМЕР_1 , що належить скаржнику ОСОБА_1 без її участі та без постанови про розшук такого автомобіля, арештував банківські рахунки.
Зазначає, що вона 03.07.2024 засобами електронного зв`язку звернулась до приватного виконавця із відповідною заявою, в якій просила: невідкладно скасувати усі постанови приватного виконавця, винесені у виконавчих провадженнях про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь «Правекс-банк» (правонаступник ТОВ ФК «Довіра та Гарантія») та згідно виконавчих листів від 27.06.2024 № 712/8159/15-ц, які були прийняті ним до свого провадження незаконно, оскільки строк для їх пред`явлення сплив 28.01.2024, адже такі виконавчі листи не підлягають до виконання і є недійсними, про що виконавцю було достеменно відомо, повідомити ДП «Сетам» про скасування арешту та розшуку на автомобіль, що належить ОСОБА_1 , повідомити про час 03.07.2024, коли ОСОБА_1 зможе вільно забрати свій транспортний засіб. Однак отримала відмову від відповідача в усній формі.
Отримавши усну відмову відповідача, скаржник 04.07.2024 засобами електронного зв`язку звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси, який видав недійсні, на її думку, виконавчі листи із заявою, в якій зазначала, що ці виконавчі листи не підлягають до виконання і є недійсними, оскільки видані після спливу строку для їх пред`явлення, який сплив 28.01.2024 і у суду не було підстав видавати такі виконавчі листи, адже стягувач не порушував питання про поновлення строку для видачі та пред`явлення до виконання таких виконавчих листів і не звертався до суду із відповідною заявою. У зверненні просила суд надати письмові підтвердження того, що зазначені виконавчі листи, які були видані 27.06.2024 після спливу строку для їх пред`явлення не підлягають до виконання та є недійсними, відкликати виконавчі листи від приватного виконавця Плесюка О. С. до суду, який їх видав. Проте, станом на 09.07.2024 письмової відповіді від суду на адресу скаржника не надходило.
Вважає, що приватний виконавець вчинив порушення вимог закону, зокрема: прийняв до виконання виконавчі листи № 712/8159/15 від 27.06.2024, які було подано стягувачем з пропущенням строку для їх пред`явлення, вилучив указаний транспортний засіб, що належить скаржнику ОСОБА_1 без її участі та без постанови про розшук такого автомобіля, вчинив діяння (дії та допустив бездіяльність) шляхом відмови від скасування своїх постанов, що зумовило її звернення до суду із даною скаргою.
Приватний виконавець зобов`язаний був 01.07.2024 перевірити строк для пред`явлення виконавчих листів та відмовити у прийнятті таких, оскільки такий строк сплив 28.01.2024, зобов`язаний був у триденний строк 01.07.2024 з моменту отримання заяви стягувача, 03.07.2024 повернути виконавчий документ без виконання та скасувати усі свої постанови і повернути автомобіль скаржнику, тим більше, що скаржником була подана відповідна письмова заява, натомість вчиняв виконавчі дії та допустив бездіяльність.
Просить визнати дії та бездіяльність приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка О. С. незаконними та протиправними, які полягають у діях та бездіяльності (діяннях), про що викладено в редакції даної скарги, а саме: у нездійсненні 01.07.2024 перевірки строків для пред`явлення виконавчих листів № 712/8159/15-ц від 27.06.2024 до виконання, строк пред`явлення яких сплив 28.01.2024; у прийнятті до виконання виконавчих листів № 712/8159/15-ц від 27.06.2024, які було подано стягувачем з пропущенням строку для їх пред`явлення; у вилучені 02.07.2024 транспортного засобу DACIA, модель Logan 1.4, реєстраційний № НОМЕР_1 , що належить скаржнику ОСОБА_1 без її участі та без постанови про розшук і затримання такого автомобіля; у неповерненні 03.07.2024 у триденний строк з моменту отримання заяви стягувача (01.07.2024), 03.07.2024 йому виконавчого документа без виконання; у не скасуванні усіх своїх постанов (про відкриття виконавчих проваджень та всіх похідних від неї постанов); у невчиненні дій та допущення бездіяльності (діяння) шляхом відмови скаржнику від скасування своїх постанов; у не поверненні автомобіля скаржнику за результатами отримання 03.07.2024 письмової заяви скаржника. 
Визнати постанови приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка О. С. про відкриття ВП № 75424152 та № 75425328 від 01.07.2024 і постанову про об`єднання у зведене виконавче провадження № 75425456 такими, що винесені в порушення вимог закону та є недійсними.
Зобов`язати приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка О. С. скасувати усі постанови приватного виконавця, винесені або пов`язані/похідні з указаними виконавчими провадженнями.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2024 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що на момент видачі виконавчих листів, строк пред`явлення виданих виконавчих листів у справі № 712/8159/15-ц було продовжено, зазначений строк є перерваним, а тому приватним виконавцем вчинено всі дії відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та у межах визначених ним строків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , вважаючи судове рішення незаконним, постановленим упередженим судом, просила суд скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2024 року та постановити нове рішення, яким її скаргу задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не посилався на відповідне судове рішення, виключно за наявності якого строк є продовженим судом, оскільки такого рішення не існує та не приймалось судом. Крім того, у справі не міститься підтвердження щодо звернення Товариства до суду з відповідною заявою та обґрунтуванням підстав для продовження строку для видачі зазначених виконавчих листів та щодо продовження строку на їх пред`явлення до виконання. 
Тому вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень.
Зазначає, що в матеріалах справи не існує доказів щодо поновлення строків для видачі виконавчих листів та строку для їх пред`явлення до виконання. 
Наголошує, що виконавчі документи було видано в порушення процесуальних норм права та закону, що спричинило незаконні дії приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Плесюка О. С., який 01.07.2024, згідно зазначених виконавчих листів від 27.06.2024 № 712/8159/15-ц відкрив виконавчі провадження за № 75424152 та № 75425328, арештував та вилучив транспортний засіб DACIA, модель Logan 1.4, реєстраційний № НОМЕР_1 , що належить скаржнику ОСОБА_1 без її участі та без постанови про розшук такого автомобіля, арештував банківські рахунки.
Вважає, що суд був зобов`язаний виявити та встановити усі порушення та скасувати або зобов`язати виконавця скасувати усі постанови, винесені при отримані виконавчих листів № 712/8159/15-ц від 27.06.2024, оскільки такі постанови є незаконними та винесені неправомірно.
Вище зазначені діяння суду свідчать про надання переваги судом юридичним особам перед людиною-скаржником.
Зауважує, що пп. 4 п. 10-2 розділу ХІІ ЗУ «Про виконавче провадження» строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану не під час вирішення питання судом щодо видачі виконавчих документів та поновлення строків для їх пред`явлення, а виключно у вже відкритих виконавчих провадженнях. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2016 позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10540,35 дол. США, що станом на 04.06.2015 становить 221410,17 грн, та 166336,17 грн та 3654 грн судового збору.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.02.2017 апеляційні скарги ОСОБА_1 відхилено, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2016 та додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.11.2016 - залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 28.11.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09.02.2017 в частині позову ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13.09.2016 та додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24.11.2016, та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 09.02.2017 в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про визнання кредитного договору застави недійсними залишено без змін.
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 23.01.2019 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2016 змінено у частині стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6913 дол. США (145173 грн), проценти станом на 31.01.2014 - 3627, 35 дол. США, що становить 76195,97 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 1169,61 дол. США, що становить 25626 грн, пеню за несвоєчасне погашення відсотків 764 дол. США, що становить 16739 грн, загальна сума заборгованості якої становить 263775,45 грн. А також стягнуто судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2638 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 27.01.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 13.09.2016 в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23.01.2019 в частині вирішення первісних позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту, та пені, нарахованої за несвоєчасне погашення процентів, скасовано та прийнято у цій частині нове рішення, згідно якого у задоволенні первісного позову ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, пені, нарахованої за несвоєчасне погашення кредиту, та пені, нарахованої за несвоєчасне погашення процентів, відмовлено, а рішення в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 23 січня 2019 року в частині вирішення первісних позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6913 дол. США залишено без змін. Касаційне провадження на додаткове рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24.11.2016 закрито. Стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь ОСОБА_1 8459,56 грн судового збору.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2021 замінено первісного стягувача ПАТ КБ «Правекс-Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2016 року (з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.01.2021) у справі №712/8159/15-ц.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 27.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2021 про заміну стягувача його правонаступником залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.07.2023 ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.04.2021 та постанову Черкаського апеляційного суду від 27.07.2021 залишено без змін.
27.06.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси, за заявою представника позивача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Литвина Д. В. від 18.06.2024, було видано виконавчі листи, які отримані указаним представником 28.06.2024, про що свідчить його власноручна розписка від 28.06.2024.
Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання в зазначено до 28.01.2024.
01.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О. С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75424152 щодо примусового виконання виконавчого листа № 712/8159/15-ц, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 27.06.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6913 дол. США (145173 грн).
01.07.2024 приватним виконавцем Плесюком О. С. відкрито ВП № 75425328 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2638 грн.
01.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О. С. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 75424152, № 75425328 у зведене виконавче провадження № 75425456.
Згідно з витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень у ході виконання вказаних вище ВП № 75424152 та № 75425328 приватним виконавцем Плесюком О. С. 01.07.2024 здійснено ряд виконавчих дій, про що винесено відповідні постанови, зокрема, постанови про арешт майнам та коштів боржника, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення основної винагороди, тощо.
02.07.2024 у зведеному ВП № 75425456 приватним виконавцем Плесюком О. С. винесено постанову про опис та арешт майна ( коштів) боржника, у якій зазначено, що згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за боржником зареєстровано транспортний засіб легковий автомобіль «DACIA», 2006 року випуску, модель «LOGAN», держаний номерний знак НОМЕР_1 . Боржник борг стягувачу згідно виконавчого документа не сплатив, тому наявні підстави для забезпечення виконання рішення суду шляхом опису рухомого майна боржника. Вказаний автомобіль був описаний, на описане майно накладено арешт, встановлено обмеження права користування ним (заборона відчуження) та передано на зберігання до Черкаської філії ДП «СЕТАМ».

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду Черкаської області

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
У відповідності до ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
20 листопада 2024 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява, зокрема про розгляд справи без її участі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. 
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (п. 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
У ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення суду у даній справі набрало законної сили 27.01.2021.
За заявою представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Литвина Д.В. від 18.06.2024, Придніпровським районним судом м. Черкаси 27.06.2024 було видано виконавчі листи, які отримані указаним представником 28.06.2024.
Строк пред`явлення даних виконавчих листів до виконання зазначено до 28.01.2024.
Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О. С. 01.07.2024 було винесено постанову про відкриття ВК № 75424152 щодо примусового виконання виконавчого листа № 712/8159/15-ц виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 27.06.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6913 дол. США (145173 грн) та ВП № 75425328 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2638,00 грн.
01.07.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О. С. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 75424152, № 75425328 у зведене виконавче провадження № 75425456.
В подальшому приватним виконавцем Плесюком О. С. було здійснено ряд виконавчих дій, а саме винесено постанови про арешт майнам та коштів боржника, стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та стягнення основної винагороди, тощо.
Заперечуючи щодо наявності підстав для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, скаржник посилається на те, що судом видані виконавчі документи після спливу строку для їх пред`явлення, який сплив 28.01.2024, тому у приватного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчих проваджень.
Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом враховано наступне.
Частиною 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Крім того, ч. 1 ст. 433 ЦПК України та ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Разом з цим, пунктом 10-2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження», доповненого згідно із Законом № 2129-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, що, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, та триває дотепер.
У п. 47 та п. 48 постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23) викладено такі висновки: «Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме ЗУ «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».
Близький за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07 квітня 2023 року у cправі № 910/5925/15-г.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що, станом на 18 червня 2024 року, строк пред`явлення виконавчих документів у даній справі до виконання, не закінчився, а доводи апеляційної скарги зводяться до помилкового тлумачення наведених правових норм.
У ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. 
Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 21 листопада 2024 року. 

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. В. Карпенко