ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/5955/19
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                
суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.,
секретар судового засідання:          Зелецький Р.Р. 
за участі представників сторін: 
від  позивача: Шуліка А.В., 
від відповідача:          Ковальчук Н.В., 
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської  області від 19.03.2024 року (повний текст складено 22.03.2024 року) у справі №904/5955/19   (суддя  Ніколенко М.О.)
за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область 
про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 року та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку, -   

                                                  ВСТАНОВИВ:

          Ухвалою господарського суду Дніпропетровської  області від 19.03.2024 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі №904/5955/19 за нововиявленими обставинами.
          Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що  обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.
          Суд зазначив, що в обґрунтування поданої заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відповідач послався на докази, отримані господарським судом міста Києва під час розгляду справи № 910/15023/21. Фактично відповідач надає нові докази у справі, які не були подані під час первісного розгляду справи, та з урахуванням таких доказів просить суд переоцінити докази, подані сторонами у процесі розгляду справи № 904/5955/19.
          Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції,  відповідач  оскаржив   її в апеляційному порядку. 
          В апеляційній скарзі зазначає на неналежну оцінку судом доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.
                Вважає, що суд зробив невірні висновки щодо застосування ст.320 Господарського процесуального кодексу України.
          Скаржник вказує наступні доводи:
          Під час розгляду господарським судом міста Києва судової справи №910/15023/21 (160/12673/19) ухвалою суду від 24.05.2023 року було витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 2, код ЄДРПОУ 39835428) наступну інформацію (докази): на якій правовій підставі Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було за заявою Дніпровської міської ради змінено цільове призначення (функціональне використання) земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 у офіційних даних Державного земельного кадастру, без внесення сторонами договору оренди землі від 04.03.2005 року змін до нього в частині зміни цільового (функціонального) використання вказаної земельної ділянки та без розроблення при цьому юридичною особою (Дніпровською міською радою або Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ") нової технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки та без затвердження її рішенням органу місцевого самоврядування.
                  У відповідь на вказану ухвалу суду Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано лист-відповідь, що 11.05.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області на підставі заяви Дніпровської міської ради від 11.05.2019 року №ЗВ-1209832992019 було "виправлено", "приведено у відповідність" у офіційних даних ДЗК відомості про цільове призначення (функціональне використання) земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 і тим самим було визнано факт зміни у офіційних даних ДЗК відомості про цільове використання вказаної земельної ділянки.
          Окрім цього, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у кримінальному провадженні №12022000000001267 від 23.11.2022 року) судом було надано тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області по земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020.
          У подальшому – 26.09.2023 року ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" було надано доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №12022000000001267 від 23.11.2022 року в частині проведеного у Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області тимчасового доступу до речей та документів по земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 (зокрема, але не виключно):
-          листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській  
області від 30.08.2023 року №10-4-0.61-5006/2-23;
-          Поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020;
-          заяви Дніпровської міської ради від 11.05.2019 року №ЗВ-1209832992019 "Про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру";
-          Витягу          з          технічної          документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020.
          Із вказаних документів та отриманих 26.09.2023 року ТОВ "Караван- Дніпропетровськ" від органу досудового розслідування інформації відповідачу (ТОВ "Караван-Дніпропетровськ") стало, зокрема, відомо, що державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Кузнєцовою Ю.О. за заявою Дніпровської міської ради від 11.05.2019 року №ЗВ-1209832992019 11.05.2019          року було незаконно та безпідставно внесено до Поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 запис №012 (аркуш №11 вказаної Поземельної книги), яким було відкориговано раніше існуючі відомості ДЗК в частині виду використання вказаної земельної ділянки (змінено з "Проектування та будівництво" на "Проектування, будівництво та експлуатації торговельного комплексу") та в частині коду цільового призначення (змінено з 1.11.3 "землі, зайняті поточним чи майбутнім будівництвом", (якому відповідає КФ у розмірі 0,5) на 03.10 "Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури" (якому відповідає КФ у розмірі 2,5) та, таким чином - незаконно збільшено для ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" нормативну грошову оцінку (а відтак - і орендну плату за землю) вказаної земельної ділянки у понад 5 разів.
      Також із вказаних документів ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" стало  відомо, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було не лише незаконно змінено у офіційних даних Державного земельного кадастру інформацію про цільове використання (призначення) земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020, але й на цій підставі незаконно застосовано (задньою датою) до розрахунку розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 станом на 01.01.2017 року, станом на  01.01.2018 року та станом на 01.01.2019 року значення коефіцієнта (Кф) у розмірі 2,5 як для земель, на яких вже, нібито, здійснюється експлуатація багатофункціонального торговельно- розважального комплексу з паркінгом.
          Доказом незаконності вказаних дій Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є рішення господарського суду міста Києва від 03.11.2023 року, яке було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 року у справі №910/15023/21 (160/12673/19).
          Скаржник вважає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку вказаним доводам і невірно визначив, що ці обставини не є нововиявленими для даної справи.
          Просить  ухвалу          господарського          суду Дніпропетровської області від 19.03.2024 року у справі №904/5955/19 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач  спростовує доводи скаржника. Просить апеляційну скаргу  на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2024 року у справі №904/5955/19 залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.
          Звертає увагу апеляційного суду на те, що відповідач посилався на документи, які існували під час розгляду судом справи №904/5955/19. ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" міг з ними ознайомитись та долучити до справи. Неотримання ним від Держгеокадастру необхідних документів  не може бути підставою для надання переваги відповідачу для перегляду законного і обґрунтованого рішення суду від 06.08.2020 року у даній справі.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги,  заслухавши представників сторін, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:   
          З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду від 06.08.2020 року позов задоволено. 
          Розірвано договір від 04.03.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 1839, оренди землі, кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район), укладений між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.03.2005 року №040510400213, та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.
          Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) повернути Дніпровській міській раді (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75; ідентифікаційний код: 26510514) земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.
          Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 залишено без змін.
          На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року було видано накази від 24.12.2020 року.
          Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 року закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19.
          Ухвалою господарського суду від 09.08.2021 року задоволено заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19. 
          Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" (місцезнаходження: 04073, м. Київ, вул. Семена Скляренка, буд. 17Б; ідентифікаційний код: 33159964) звільнити земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.
           20.04.2023 року до суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 за нововиявленими обставинами.
          В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив наступне :
- господарським судом міста Києва на даний час розглядається справа № 910/15023/21 (№ 160/12673/19) за позовом ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування Податкового повідомлення-рішення за формою "Р" від 14.06.2019  року № 0018031404 ГУ ДФС у Дніпропетровській області;
- ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року у справі № 910/15023/21 було задоволено клопотання ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" про залучення до участі у вказаній судовій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області; 
- ухвалою господарського суду міста Києва від 24.05.2023 року у справі № 910/15023/21(№160/12673/19) витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наступну інформацію (докази): на якій правовій підставі Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було за заявою Дніпровської міської ради змінено цільове призначення функціональне використання) земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 у офіційних даних Державного земельного кадастру, без внесення сторонами договору оренди землі від 04.03.2005 року змін до нього в частині зміни цільового (функціонального) використання вказаної земельної ділянки та без розроблення при цьому юридичною особою (Дніпровською міською радою або Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ") нової технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки та без затвердження її їм органу місцевого самоврядування; 
- на вказану ухвалу суду Головним правлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано відповідь про те, що, 11.05.2019 року останнім на підставі заяви Дніпровської міської ради від 11.05.2019 року № ЗВ-1209832992019 було "виправлено", "приведено у відповідність" у офіційних ДЗК відомості про цільове призначення (функціональне використання) земельної ділянки кадастровим номером 1210100000:03:054:0020 і тим самим було визнано факт зміни у офіційних даних відомості про цільове використання вказаної земельної ділянки;
- ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2023 року у кримінальному провадженні № 12022000000001267 від 23.11.2022 року судом було надано тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області по земельній ділянці з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020;
- 26.09.2023 року ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" було надано доступ до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №12022000000001267 від 23.11.2022 року в частині проведеного у Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області тимчасового доступу до речей та документів по земельній ділянці з кадастровим номером № 12022000000001267 (зокрема, але не виключно):
- листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 30.08.2023 року № 10-4-0.61-5006/2-23;
- поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020;
- заяви Дніпровської міської ради від 11.05.2019 року № ЗВ-1209832992019 "Про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру";
- витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:054:0020.
          Заявник вважав, що вищезазначені документи та отримана ним 26.09.2023 року  від органу досудового розслідування інформація є підставою для перегляду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі № 904/5955/19 за нововиявленими обставинами.
          Відповідно до ч. 1 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
          Пунктом 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
              Колегія суддів звертає увагу, що за змістом рішення суду від 06.08.2020 року у даній справі  суд встановив таку правову позицію відповідача: - відповідач вважає єдиним та допустимим доказом наявності у нього заборгованості (податкового боргу) з орендної плати за землю, а також розміру заборгованості з орендної плати – документ у формі податкового повідомлення-рішення (узгоджене після процедури його адміністративного оскарження).
          Також за змістом рішення від 06.08.2020 року суд встановив наявність заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року. 
          Суд зазначив, що згідно з п.4.3 договору орендар повинен щорічно, протягом першого кварталу, надавати до комітету земельних відносин Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
                 Суд вказав, що за умовами договору розмір орендної плати щорічно змінюється з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки за відповідний рік та індексації без внесення відповідних змін до договору. При цьому, обов`язок з отримання довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та відповідного перерахування розміру орендної плати покладено на орендаря.
            За змістом заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник вказує на інформацію, яка отримана ним під час розгляду іншої судової справи, яка, на його думку, підтверджує невірне визначення нормативної грошової оцінки орендованої ним земельної ділянки, а, відповідно, і завищення належної до сплати орендної плати. Між тим, відповідач не наводить доводи, що вказані ним обставини спростовують факти, покладені в основу судового рішення – наявність у відповідача заборгованості  з орендної плати.
          Колегія суддів акцентує увагу скаржника на тому, що рішенням, яке відповідач просить переглянути за нововиявленими обставинами, встановлювались обставини для розірвання договору оренди, а саме – несплата орендної плати орендарем.
          Відповідач у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не зазначив, як саме отримана ним інформація, яку він вважає нововиявленою обставиною, може вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома, то зміст судового рішення був би іншим, при тому, що суд в рішенні від 06.08.2020 року не встановив наявність будь-яких оплат  відповідача за оренду землі за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року. 
          Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали скаржник ці обставини також не довів.
          Колегія суддів у цьому зв`язку поділяє висновки суду першої інстанції про те, що зазначені відповідачем обставини не є нововиявленими в розумінні ст.320 Господарського процесуального кодексу України.      
          Також колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача,  що   відповідач посилається на документи, які існували під час розгляду судом справи №904/5955/19, з якими ТОВ "Караван - Дніпропетровськ" міг  ознайомитись та долучити до справи, що неотримання ним від Держгеокадастру необхідних документів  щодо з`ясування правильності визначення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки не може бути підставою для надання переваги відповідачу для перегляду законного і обґрунтованого рішення суду від 06.08.2020 року у даній справі.
          Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18.07.2023 року у справі № 910/5217/20, від 29.05.2023 року  у справі № 34/16, від 10.05.2023 року у справі № 910/24550/13.
          Звертаючись до категорії "істотності" суд зазначає, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи могли ці обставини спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби зазначена обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 910/17258/17).
                 Верховний Суд виходить із того, що до нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.
                 Необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.      
          Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази,  виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
          Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
          Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту). Так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.
          Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.
          Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі № 905/1502/15.             
          Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
          Як зазначено вище, в обґрунтування поданої заяви відповідач послався на докази, отримані господарським судом міста Києва під час розгляду справи № 910/15023/21.
          Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що фактично відповідач надає нові докази у справі, які не були подані під час первісного розгляду справи, та з урахуванням таких доказів просить суд переоцінити докази, подані сторонами у процесі розгляду справи № 904/5955/19.
          Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
          Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
          Отже, обставини, на які посилається відповідач, не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.
                 Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 року у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 року у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 року у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 року у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі апеляційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі заявником не зазначено й не обґрунтовано.
          При цьому, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004 року).
          Відповідно до ч.3 ст.325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
          Суд дійшов правильного висновку про те, що  правові підстави для задоволення заяви  відповідача про перегляд  рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року у справі №904/5955/19 за нововиявленими обставинами відсутні.
          Колегією суддів не встановлено порушення прав заявника. Доводи його апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують. Скарга не доведена і задоволенню не підлягає.
          Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.
          Керуючись ст. ст.    269,    270,    275,  276,  281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
          Ухвалу господарського суду Дніпропетровської  області від 19.03.2024 року  у справі №904/5955/19  залишити без змін.    
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 19.12.2024 року.

          Головуючий суддя                                                            Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                   О.Г. Іванов  

          Суддя                                                                                   Ю.Б. Парусніков