Справа № 308/4693/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       24 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого: судді Джуги С.Д.,
суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року у складі судді Дергачової Н.В., у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних,
в с т а н о в и в :
У березні 2023 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», було укладено Кредитний договір №0718 БК.
Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим кредитним договором між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно якого він зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 її боргових зобов`язань перед кредитором в повному обсязі.
Позичальник не виконував зобов`язання за кредитним договором протягом тривалого часу, не сплачував суми заборгованості перед кредитором, в результаті чого виникла заборгованість за користування кредитними коштами та кредитор зазнав збитків.
Зазначав, що 24 жовтня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області прийнято рішення у справі №2-119/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитора суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 373 827,76 гривень та 1 820,00 гривень судових витрат.
Вказував, що факт укладення кредитного договору між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , факт укладення договору поруки, отримання коштів за кредитним договором, факт порушення умов кредитного договору, що потягло за собою набуття АТ «Універсал Банк» права достроково вимагати звернення усієї суми кредиту та нарахованих відсотків, підтверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №2-119/11 від 24 жовтня 2011 року.
Зазначав, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року заяву акціонерного товариства «Універсал Банк», про заміну сторони виконавчого провадження, де заінтересована особа ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-119/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 08 грудня 2011 року, з акціонерного товариства «ВТБ Банк» на акціонерне товариство «Універсал Банк». Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису вчиненого 12 грудня 2012 року Селехман О.А., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером 4026, з акціонерного товариства «ВТБ Банк» на акціонерне товариство «Універсал Банк».
Згідно розрахунку заборгованості станом на 17 лютого 2023 року втрати від інфляційних процесів та трьох процентів річних, три відсотки річних, становлять - 33 644,50 грн.
Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» 33644,50 гривень в якості 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року позов акціонерного товариства «Універсал Банк» - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 2133352), 3 (три) відсотки річних за прострочення невиконання зобов`язання, в сумі 23 138,95 грн. (двадцять три тисячі сто тридцять вісім гривень 95 коп.) нараховані за період за період з 01.02.2020 року по 23.02.2022 року.
В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі акціонерне товариство «Універсал Банк», просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити у відповідній частині нове ріщення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь апелянта заборгованості в розмірі 23138,95 грн., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що висновок суду першої інстанцїі у спірних правовідносинах не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі №910/3077/20, згідно якої наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту солідарно як з боржника, так і з поручителів, яке не виконано останніми, не звільняє їх від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Вказана правова норма не містить застережень щодо не містить застережень щодо неможливості солідарної відповідальності боржників за порушення грошового зобов`язання. 
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на те, що предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення суду у справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом даного апеляційного перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України, є рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , в іншій частині рішення суду не переглядається.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення у справі №2-119/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0718SK від 06 серпня 2007 року солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» суми боргу в розмірі 373 827, 76 грн. та судові витрати в сумі 1820 грн. 
На виконання зазначеного рішення 08 грудня 2011 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист (а.с.7,8).
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року заяву акціонерного товариства «Універсал Банк», про заміну сторони виконавчого провадження, де заінтересована особа ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-119/11, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 08 грудня 2011 року, з акціонерного товариства «ВТБ Банк» на акціонерне товариство «Універсал Банк». Замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого напису вчиненого 12 грудня 2012 року Селехман О.А., приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за номером 4026, з акціонерного товариства «ВТБ Банк» на акціонерне товариство «Універсал Банк» (а.с.5-6 зворот).
Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за період з 01.02.2020 по 31.01.2023 перед Банком складає 33 644,50 - 3 % річних від простроченої суми. При цьому в розрахунку зазначено, що залишок суми стягнення згідно рішення суду становить 373 827,76 грн., розрахунок виконується на дату 17.02.2023, сума інфляції за наростаючим підсумок з лютого по січень 2023 року становить 175 699,05 грн.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначав, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 за договором поруки 3% річних, нарахованих за період існуючого прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків за користування ним, встановленого судовим рішенням, оскільки умовами договору поруки не визначено такої відповідальності поручителя. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 559 ЦК України (у редакції, яка діяла на час укладення договору поруки) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (провадження 14-67цс20), врахованих Великою Палатою Верховного Суду у наведеній апелянтом постанові від 20 травня 2021 року у справі №910/3077/20, закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. У постанові від 26 січня 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), згідно з яким наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору; на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки та зазначила, що «наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення» (п.п. 50-52 постанови).
Таким чином, поручитель залишається солідарним боржником як за кредитним договором, так і є солідарним боржником за рішенням суду, до повного виконання рішення суду. Відтак, висновки суду першої інстанції, що нема правових підстав для стягнення з поручителя сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, є помилковими, і таких висновків суд дійшов з неправильним застосування норм матеріального права.
Зважаючи на викладене, відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 слід скасувати, ухваливши у цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь апелянта заборгованості в розмірі 23138,95 грн. 
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання апеляційної скарги апелянтом сплачено 4026,00 грн. судового збору (а.с.43), дана сума підлягає стягненню з відповідачів на користь апелянта.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року у частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення 3% річних з відповідача ОСОБА_2 скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.
Позов акціонерного товариства «Універсал Банк» в цій частині задовольнити.
Резолютивну частину рішення змінити.
Абзац другий та третій резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції:
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 2133352), 3 (три) відсотки річних за прострочення невиконання зобов`язання, в сумі 23 138,95 грн. (двадцять три тисячі сто тридцять вісім гривень 95 коп.) нараховані за період за період з 01.02.2020 року по 23.02.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 2133352) по 1342,00 грн. (тисяча триста сорок дві гривні) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 2133352) по 2013,00 грн. (дві тисячі тринадцять гривень) сплаченого судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 24 жовтня 2024 року.
Головуючий:                                      

Судді: