ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/2314/24                        Головуючий у 1-й інстанції: Шестакова Я.В.
Номер провадження: 22-ц/819/469/24                                                Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року                                                                        м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач):        Воронцової Л.П.,
суддів:                                Майданіка В.В.,
                                       Склярської І.В.,
секретар:                                Олійник К.О.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району у м. Херсоні Херсонської міської військової адміністрації,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Шестакової Я.В., присяжні: Гайдай М.А., Філіпова О.А., в м. Херсоні, в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району у м. Херсоні Херсонської міської військової адміністрації, про визнання особи безвісно відсутньою,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із за явою про визнання особи безвісно відсутньою.
В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ОСОБА_2 є її сином. 01 березня 2022 року під час активних бойових дій, пов`язаних із вторгненням збройних сил рф на територію України, у тому числі і у м. Херсон, в районі Таврійського мікрорайону міста Херсона зник її син. Так, 01 березня 2022 року о 09:00 год. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 поїхали в с. Білозерку Херсонського району Херсонської області по продукти. Близко 11:45 год. він зателефонував заявниці та своїй дружині ОСОБА_4 про те, що через 20 хвилин буду вдома, після чого зв`язок з ним обірвався. Останній зв`язок з ним був 01 березня 2022 року близько 12:00 год., до теперішнього часу його місце перебування не відомо. Припускає, що його можли заарештувати окупаційні війська, які вже були у м. Херсоні, про що дізналася із соцмереж. Зазначила, що вона разом із дружиною ОСОБА_2 - ОСОБА_4 вчинили всі можливі дії, пов`язані з його пошуком, проте жодного результату не отримали. 
Встановлення даного факту потрібне заявнику для отримання соціальної допомоги, оскільки після зникнення ОСОБА_2 , який її забезпечував та допомогав, вона самостійно утримує квартиру та оплачує комунальні послугии, які розраховані на двох зареєстрованих осіб. Крім того, в ОСОБА_2 є неповнолітня дитина ОСОБА_5 , 2006 року народження, яку він утримував. Вказане стало підставою для звернення до суду з метою встановлення даного факту.
Просила визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім з 01 березня 2022 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району у м. Херсоні Херсонської міської військової адміністрації, про визнання особи безвісно відсутньою відмолено.
Відмовляючи в задоволенні заявленої вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що твердження заявника щодо зникнення безвісті останнього не доведені належними та достатніми доказами, пошукові дії, які були здійснені органами досудового розслідування та заявником, не дали результату, жодних конкретних дій щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_2 вчинено не було, тому відсутні підстави вважати ОСОБА_2 безвісно зниклим, а не таким, що перебуває у іншому місці.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 листопада 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_6 , судді: Кутурланова О.В., Склярська І.В.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 листопада 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року; відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29 листопада 2024 року справу призначено до розгляду на 10 грудня 2024 року о 13 год. 40 хв.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2024 року суддю-члена колегії Кутурланову О.В. замінено на суддю Майданіка В.В. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні її заяви, суд першої інстанції формально та упереджено розглянув справу, не врахувавши доводів заявника та доказів, поданих на їх підтвердження, а також те, що зникнення безвісти ОСОБА_2 відбулося під час ведення активних бойових дій та окупації міста Херсона. Висновок суду щодо ненадання заявником доказів на підтвердження звернень до правоохоронних органів є безпідставним, оскільки під час окупації міста Херсона органи правопорядку не перебували у місті, що позбавило заявника можливості подавати письмові запити та отримувати на них відповіді. Щодо посилання на відсутність відомостей про оголошення ОСОБА_2 у розшук та невиконання ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, то вказане не залежить від дій заявника, а належить до повноважень органів слідства. Суд першої інстанції упереджено та не об`єктивно оцінив показання свідків, безпідставно врахував інформацію з соціальних мереж ОСОБА_2 .
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
03 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240307-460 від 07 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 04 березня 2024 року надано статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин; територіальний орган (підрозділ) Національної полії України, який проводить розшук: Херсонське районне управління поліції ГУНП в Херсонській області.
10 грудня 2024 року ОСОБА_1 подала до суду повідомлення начальника Херсонське районне управління поліції ГУНП в Херсонській області О. Рогожина № 36/К-299 від 10 грудня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває в розшуку за Херсонським РУП ГУНП в Херсонській області, ОРС № 04230012 від 24 травня 2022 року, як особа, зникла безвісти за особливих обставин на території тимчасово окупованої території України; на даний час місцезнаходження його невідоме, проводяться заходи щодо встановлення його місцезнаходження, зазначивши про відсутність у неї інформації про їх існування в суді першої інстанції та неможливість долучення їх.
Колегія суддів задовольнила дане клопотання ОСОБА_1 , залучила вказані документи до матеріалів справи.
В судове засідання апеляційної інстанції представник заінтересованої особи: Управління праці та соціального захисту населення Суворовського району у м. Херсоні Херсонської міської військової адміністрації не з`явився, належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутності в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала, з підстав у ній викладених.
       Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 02 листопада 1978 року, актовий запис № 4367.
Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Херсон, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, № кримінального провадження: 12022230000000617, 08 квітня 2022 року від ОСОБА_4 надійшло повідомлення про те, що 01 березня 2022 року зник ОСОБА_7 , місцезнаходження якого до теперішнього часу невідоме. 
Згідно актів від 17 січня 2023 року, 05 листопада 2023 року, 08 лютого 2024 року складених мешканцями будинку № 152, завірених головою правління ОСББ "Сенявіна, 152, корп. 3,4,5", ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 березня 2022 року по день складання актів не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до листа слідчого Головного управління Національної поліції в Херсонській області А. Мошачкового від 26 лютого 2024 року №5149/36/8-24 в кримінальному провадженні № 12022230000000617 від 08 квітня 2022 року за фактом зникнення ОСОБА_2 було проведено слідчі та оперативно-розшукові дії, досудове розслідування триває. 
Згідно з рапортом старшого лейтенанта поліції І. Солодських б/н, встановити та допитати в якості свідків, осіб, з якими спілкувався ОСОБА_2 не надалось можливим. Родичі були допитані, відібрано зразки ДНК профілю раніше та надано матеріали до СВ. В ході перевірки ОСОБА_2 по лікувальним установам та СМЕ інформацію щодо останнього отримано не було, будь-яке майно йому не належить, державний кордон не перетинав. 
Відповідно до відповіді слідчого Головного управління Національної поліції в Херсонській області А. Мошачкового щодо результату виконання ухвал суду від 04 квітня 2024 року у справі №766/3863/24, на зняття та вилучення інформації з телекомунікаційних мереж ТОВ "Лайфсел", ПрАТ "Київстар" та ПрАТ "ВФ Україна", ухвали на тимчасовий доступ не було виконано у зв`язку із закінченням строку дії ухвал.
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, дійшов такого висновку.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини другої статті 293 ЦПК України).
Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (частина перша статті 307 ЦПК України).
Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (частина перша статті 308 ЦПК України).
Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Для визнання фізичної особи безвісно відсутньою потрібні такі умови: 1) особа відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; 2) протягом цього року в місці, де вона постійно проживала немає відомостей про місце її перебування; 3) встановити місце перебування особи неможливо; 4) згідно зі статтею 248 ЦПК України необхідно, щоб були серйозні причини, які б обумовлювали необхідність визнання фізичної особи безвісно відсутньою (наприклад, особи, яких вона зобов`язана за законом утримувати, знаходяться у скрутному матеріальному становищі, її майно без нагляду зазнає шкоди тощо) і 5) виключення припущення про навмисність її відсутності, яка може бути обумовлена ухиленням від здійснення покладених на неї законом обов`язків щодо утримання дітей, повернення боргів, встановленого законом порядку розірвання шлюбу, ухиленням від кримінальної відповідальності тощо.
Наведені юридичні факти утворюють юридичний склад, необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.
Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.
Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена у статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно зі статями 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі, яка переглядається, як на підставу своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що визнання сина безвісно відсутнім необхідно для отримання соціальноїї допомоги, при цьому не зазначаючи відповідно до якуого Закону та у якому розмірі вона має право на отримання такої. 
Слід зауважити, що ОСОБА_1 пояснила, що є пенсіонером, перебуває на обліку у Пенсійному фонді, отримує пенсію за віком у розмірі 3700 грн, доказів перебування її на утриманні сина заявниця суду не надлала, тобто не надала докази наявності умов визнання ОСОБА_8 безвісно відсутнім.
Щодо посилання на компетенцію органів слідства, а не заявника, вчиняти дії щодо оголошення ОСОБА_2 у розшук та виконання ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до інформації, то суд зазначає, що ОСОБА_1 , яка визнана потерпілою у кримінальному провадженні № №12022230000000617 від 08 квітня 2022 року, має право звертатися до органу досудового розслідування із заявами та клопотаннями, оскаржувати їх дії та бездіяльність в межах даного кримінального провадження.
Відомості з Єдиного реєсту осіб, зниклих безвісті за особливих обставин та довідка Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області № 36/К-299 від 10 грудня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває в розшуку за Херсонським РУП ГУНП в Херсонській області, ОРС № 04230012 від 24 травня 2022 року, як особа, що зникла безвістиі за особливих обставин, висновків суду не спростовують, оскільки інформація до реєстру відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" вноситься за заявою потерпілої сторони про зникнення особи без проведення попередньо розшукових дій.
Відтак, звернення заявника до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім без підтердження наявності сукупності умов визнання особи безвісно відсутньою є передчасним, що не перешкоджає заявнику після вжиття відповідних заходів повторно звернутися до суду із заявою про встановлення юридичного факту.
За таких підстав, суд першої інстанції правильно встановив, що заявник не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б давали підстави для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім відповідно до ст. 43 ЦК України.
Та обставина, що протягом тривалого часу у заявниці відсутні відомості про фактичне місце перебування ОСОБА_2 , не є безумовною підставою для визнання його безвісно відсутнім.
Посилання апелянта на упередженість та необ`єктивність суду під час розгляду вказаної справи є його припущенням та немає будь якого підтвердження.
Відтак, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку усім доказам, наданим заявником, а в рішенні навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.

Головуючий                                                Л.П. Воронцова

Судді:                                                        В.В. Майданік

                                                       І.В. Склярська