ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 грудня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 280/5419/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 280/5419/24 (суддя                     Максименко Л.Я., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту Запорізької міської ради (далі - відповідач) № 04.01-0011141 від 29.02.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні допомоги при народженні дитини - ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Департамент соціального захисту Запорізької міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у січні 2024 року, після переміщення до м. Запоріжжя, звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту народження дитини. Рішенням суду від 12 січня 2024 року заяву було задоволено та встановлено факт народження ОСОБА_2 . Зазначає, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, 23 січня 2024 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 НОМЕР_1 , актовий запис №13. Вказує, що після отримання свідоцтва про народження, звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району з заявою про надання державної соціальної допомоги при народженні дитини. Проте, повідомленням Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради № 04.01-0011141 від 29.02.2024 їй було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги при народженні дитини у зв`язку із тим, що відповідна заява була подана пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Вказує, що неможливість своєчасного звернення до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, не може призводити до порушення інтересів її дитини, оскільки у рішенні відповідача про відмову в призначенні допомоги при народженні дитини не вбачається інших підстав для відмови, окрім пропуску 12- місячного строку для звернення.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено.
Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачу було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги при народженні дитини, у зв`язку із тим, що відповідна заява була подана пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Посилається на те, що у зв`язку із пропущенням позивачем строку, передбаченого для звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, Департаментом таку допомогу позивачці не призначено, що відповідає нормам чинного законодавства, зокрема пункту 12 Порядку. Крім того, відповідно до п.10 «Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я» від 09.01.2013 № 9, комісія з питань підтвердження факту народження дитини на непідконтрольній території розглядає питання щодо підтвердження факту народження дитини за письмовою заявою жінки, яка народила дитину, її родичів, інших осіб, уповноважених представляти її інтереси. Доказів звернення з відповідною заявою позивач не надала. Стверджує, що в межах повноважень, визначених Конституцією України, Департамент не має права самостійно вийти за межі цих повноважень.
Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скорилася.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_2 у місті Токмак Пологівського району Запорізької області, яке є тимчасово окупованим.
У січні 2024 року позивач переїхала на підконтрольну територію України                                          до м. Запоріжжя,  наразі відповідно до довідки від 21.05.2024 №1625-7002039439 зареєстрована як внутрішньо-переміщена особа за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.01.2024                               у справі № 335/381/24 (2-о/335/48/2024) встановлено факт, що має юридичне значення, а саме: факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Токмак дитини жіночої статі - ОСОБА_2 , у матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, уродженки села Чистопілля Токмацького (зараз - Пологівського) району Запорізької області.
23.01.2024 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 Серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
ОСОБА_1 22.02.2024 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо питання отримання допомоги при народженні дитини.
Згідно з повідомленням Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради №04.01-0011141 від 29.02.2024 їй було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги при народженні дитини у зв`язку із тим, що відповідна заява була подана пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з урахуванням висновків Верховного Суду, виходив з наявності правових підстав для виплати позивачу допомоги при народженні дитини, оскільки несвоєчасне звернення батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Приписами статті 46 Конституції України гарантовано громадянам України право на соціальний захист.
Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 01.11.1992 №2811-XII.
За приписами статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.
Відповідно до визначення, що міститься в статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.
Частиною першої статті 2 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
В силу вимог частини першої статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та іншими законами України.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Частина перша статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», вказує, що відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами і при народженні дитини.
Відповідно до статті 5 цього Закону допомога у зв`язку з вагітністю та пологами (крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону), допомога при народженні дитини, допомога при усиновленні дитини, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, допомога на дітей одиноким матерям, допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність, призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).
Статтею 6 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу. Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає та здійснює виплату державної допомоги, протягом 10 днів з дня звернення. Про призначення державної допомоги чи про відмову в її наданні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і здійснює виплату державної допомоги сім`ям з дітьми, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.
Згідно із частинами першою-третьою статті 11 Закону України «Про державну допомогу з дітьми» допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.
Частиною сьомою статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.
Статтею 12 зазначеного Закону визначено розмір допомоги при народженні дитини.
Умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», визначаються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі - Порядок №1751).
Пунктом 2 Порядку №1751 визначено, що державна допомога сім`ям з дітьми призначається і виплачується: громадянам України; іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особам, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту і мають право на державну допомогу на умовах, передбачених Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання заявника.
Згідно з пунктом 3 Порядку №1751 відповідно до статті 7 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами мають вагітні жінки (у тому числі неповнолітні), які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування непрацюючі жінки.
Відповідно до пункту 10 Порядку №1751 допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.
Пунктом 12 Порядку №1751 визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.
З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із тим, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки позивач звернулася із заявою про призначення вказаної допомоги пізніше, ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений і триває до цього часу.
Згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф» від 22.12.2022 №309, Токмацька міська територіальна громада з 26 лютого 2022 року перебуває у тимчасовій окупації російською федерацією.
Позивач набула статусу внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 21.05.2024 №1625-7002039439 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
ОСОБА_1 ? перебуваючи в м. Токмак Пологівського району Запорізької області, на тимчасово окупованій території російською федерацією народила доньку ОСОБА_2 , а відтак реєстрація народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану в Україні до січня 2024 року не проводилась.
У січні 2024 року після переміщення до м. Запоріжжя, позивач звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту народження дитини, рішенням суду від 12 січня 2024 року заяву було задоволено та встановлено факт народження ОСОБА_2 . Надалі, 23.01.2024 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 НОМЕР_1 , актовий запис №13, після чого позивач звернулась до відповідача з приводу призначення допомоги при народженні дитини.
Тож встановлено, що позивач, діючи в інтересах малолітньої дитини, без зволікань у часі, після реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження дитини подала заяву про виплату їй допомоги при народженні дитини.
Слід звернути увагу, що Токмацька міська територіальна громада з лютого 2022 року перебуває у тимчасовій окупації російською федерацією, у зв`язку із чим позивач змушена була виїжджати з окупованої території у пошуку нового місця проживання разом з дитиною, вживати заходів щодо встановлення факту народження та отримання свідоцтва про народження дитини, які у сукупності стали причиною пропуску позивачкою 12-ти місячного строку на подачу письмового звернення про виплату вказаної допомоги.
Вказані обставини є поважними, що не залежали від волі позивача і унеможливили подання нею письмової заяви у строк, встановлений Порядком №1751.
Відтак, Департаментом соціального захисту населення Запорізької міської ради при прийнятті оскарженого рішення не було враховано вищевказані обставини та протиправно прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу допомоги при народженні дитини з огляду на пропуск строку звернення за такою допомогою.
Крім того, в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.
З огляду на вищенаведене, допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. В даному випадку несвоєчасне звернення батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі №591/610/16-а та від 02.10.2018 справі №495/3711/17.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2024 року у справі № 280/5419/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак