П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/15771/21	
                                                                                                                                 
                                                                                                                                     Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
                                                                                Дата і місце ухвалення 29.07.2024 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний  суд  в складі колегії суддів:  

                    судді – доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                 судді – Шевчук О.А.
                                                 судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просила суд:
- визнати протиправними рішення відповідача про відмову у перерахунку  №951090116358 від 31.03.21, 22.04.21, 12.05.21;
- зобов`язати відповідача виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії та провести донарахування невиплаченої пенсії за період з жовтня 2017 року по місяць, в якому будуть виправлені помилки у перерахунках при обчисленні пенсії, березень 2021 року включно з рахунку один місяць 550,55 грн. = 21075,33 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У даній справі позивачем отримано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання до виконавчої служби (строк пред`явлення до виконання до 06.01.2025 року).
29.03.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив:
- визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року по справі № 420/15771/21 та порушення прав ОСОБА_1 , підтверджених цим рішенням суду;
- у порядку судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року по справі № 420/15771/21 вжити спеціальні заходи впливу на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, передбачені законодавством про виконавче провадження за КАС України, з метою забезпечення ефективного захисту прав ОСОБА_1 та належного виконання ГУПФУ в Одеській області судового рішення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності з виконання Головним управлінням ПФУ в Одеській області рішення суду від 02.12.2021 року по справі № 420/15771/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року скасовано, справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у даній справі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду відомості про те, які рішення прийняті (дії вчинені) відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у даній справі.
22.08.2023 року до суду від ГУПФУ в Одеській області надійшла заява щодо виконання судового рішення, згідно з якою, рішеннями № 951090116358 від 12.01.2022 року та № 951090116358 від 16.06.2022 року пенсійну справу позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства, що не вплинуло на її розмір пенсії. В результаті виконання рішення суду по пенсійній справі позивача борг відсутній, тому провести відповідні донарахування та виплату невиплаченої пенсії підстав немає.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копії рішень № 951090116358 від 12.01.2022 року, № 951090116358 від 16.06.2022 року, за якими пенсійну справу позивача, на виконання судового рішення по справі № 420/15771/21, приведено у відповідність до норм чинного законодавства.
29.08.2023 року до суду від ГУПФУ в Одеській області надійшла заява про виконання ухвали суду із додатками, згідно з якою, спеціалістами Головного управління під час надання інформації щодо виконання рішення суду було допущено описку шляхом невірного зазначення дати винесення рішення - 16.06.2022 року, замість вірної - 15.07.2022 року. Зазначено, що пенсійну справу позивача, на виконання судового рішення по справі № 420/15771/21, було приведено у відповідність рішеннями Головного управління    від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року прийнято звіт ГУПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21. Визначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі    № 420/15771/21 вважати виконаним. В задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 шляхом вжиття спеціальних заходів впливу відповідно до ст. 383 КАС України до Головного управління ПФУ в Одеській області відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року поновлено провадження у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року скасовано, прийнято нове судове рішення, яким у даній справі встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення, зобов`язано відповідача у справі № 420/15771/21 – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду першої інстанції – Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року у справі № 420/15771/21, справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії, яка подана в порядку ст.ст. 382, 383 КАС України, – направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
08.01.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано заяву про виконання рішення суду, в якій зазначено, що пенсійну справу позивача, на виконання судового рішення по справі № 420/15771/21, приведено у відповідність рішеннями Головного управління від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358.
15.01.2024 року представником позивача подано клопотання, в порядку ст. 382 КАС України, про накладення на керівника ГУПФУ в Одеській області штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановлення нового строку для надання звіту про виконання судового рішення у даній справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України, відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області в прийнятті звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 та встановлено новий строк подання звіту, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати протягом місяця з дати отримання копії даної ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21, а саме повного, докладного звіту щодо усунення наступних неточностей (помилок) та неузгодженостей при перерахунках пенсії позивачки, зокрема:
1) щодо невідповідності вимогам ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року    № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358, невірного обрахунку індивідуального коефіцієнту для обчислення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії;
2) щодо виявленого безпідставного заниження страхового стажу у 20-ти періодах з     2005 року по 2014 рік на загальну кількість 20 днів та на 5 днів у 2002 році (невірно зазначена дата звільнення: вказано 26.12.2002 замість 31.12.2002, згідно Відомостей про діяльність з реєстру застрахованих осіб та відомостей з Довідки форми ОК-5) y наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області від 12.01.2022 року № 951090116358 та    від 15.07.2022 року № 951090116358, отже, страховий стаж повинен складати 52 роки 6 місяців, замість розрахованого ГУПФУ в Одеській області у цих рішеннях 52 роки 5 місяців 5 днів;
3) щодо невідповідності вимогам ст.ст. 24, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо визначення страхового стажу та заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у наданих суду рішеннях ГУПФУ в Одеській області        від 12.01.2022 року № 951090116358 та від 15.07.2022 року № 951090116358 - дані за    2003 рік, за якими проведений розрахунок, не відповідають даним, зазначеним у Відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб та відомостям з Довідки форми ОК-5, а саме у 2003 році початок роботи - з 01.04.2003 року та звільнення 31.12.2003 року;
4) щодо порушення положень абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при проведенні перерахунку щодо безпідставного включення періоду з 14.10.2007 року по 31.01.2009 року з низьким коефіцієнтом, всупереч принципам розрахунку пенсії з урахуванням найвигідніших умов, без погодження з позивачкою, про що свідчить відсутність прохання про додавання до розрахунку заробітку будь-якого додаткового періоду у заяві про призначення/перерахунок від 13.02.2009 року № 63, копія якої є в матеріалах справи, в результаті чого індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати зменшився з 1,14173 до 0,99997, що негативно впливає на усі наступні перерахунки пенсії з 2009 року, при найвигідніших умовах та вірних розрахунках індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 1,40956;
5) щодо порушення положень абзаців 1, 2, 4 ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при проведенні перерахунку пенсії по факту звільнення з урахуванням страхового стажу, набутого після попереднього перерахунку у лютому 2019 року (1 рік 6 місяців 21 день), яким страховий стаж враховано по 31.01.2019 року та який складав 51 рік 2 місяці 9 днів, отже, страховий стаж повинен складати 52 роки 9 місяців, а з урахуванням виправлення помилки в розрахунках ГУПФУ в Одеській області (виключення січень-березень 2003 року - 3 міс.), повинен складати 52 роки 6 місяців;
6) щодо порушення положень абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановленого ст. 40 цього Закону порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії - не врахований вказаний в заяві про призначення/перерахунок від 08.04.2022 року період страхового стажу для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, в тому числі періоди, які необхідно виключити з підрахунку (період оптимізації), згідно яких враховуються найвигідніші умови, за яких індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати складає 1,40956;
7) щодо порушення положень ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - період оптимізації складає 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, що дорівнює 50 міс, отже, зміна періоду оптимізації заробітної плати з 50 міс. на 49 міс. є незаконною та приводить до заниження розміру обчисленої пенсії.
26.02.2024 року ГУПФУ в Одеській області подано звіт про виконання судового рішення у даній справі.
29.02.2024 року представником позивача подано клопотання, в порядку ст. 382 КАС України, про накладення на керівника ГУПФУ в Одеській області штрафу у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та про встановлення нового строку для надання звіту про виконання судового рішення у даній справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та про встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення, прийнято звіт від 21.02.2024 року № 1500-0305-7/27271 Головного управління ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21, визначено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 вважати виконаним. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2024 апеляційну скаргу позивача задоволено частково:
- ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 про прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 420/15771/21 в зобов`язальній частині скасовано;
- прийнято у цій частині нове судове рішення, яким у даній справі встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення;
- зобов`язано відповідача у справі № 420/15771/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду першої інстанції Одеського окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання цієї постанови звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 420/15771/21 в зобов`язальній частині щодо виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії позивача та проведення відповідних донарахувань і виплати невиплаченої пенсії за спірний у даній справі період, на який посилалась позивач в позовній заяві та сам пенсійний фонд при розгляді справи, тобто, з жовтня 2017 та з 2021 (момент виявлення помилок у розрахунках пенсії позивача ПФУ).
- справу за заявою позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
- ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 про відмову у задоволенні заяв позивача щодо судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі в частині стягнення на користь позивача судового збору та про накладання штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, залишено без змін.
01.07.2024 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов звіт ГУ ПФУ в Одеській області від 25.06.2024 № 1500-0305-7/96217 про виконання судового рішення від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року прийнято звіт від 25.06.2024 № 1500-0305-7/96217 Головного управління ПФУ в Одеській області про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі № 420/15771/21 ухвалено вважати виконаним.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинених відповідачем на виконання рішення суду та накласти штраф на керівника відповідача, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.
Представником відповідача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 372, ч. 1 ст. 373 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поряд з цим, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення та його прийняття, а в разі неприйняття судом звіту про виконання рішення суду або неподання такого звіту – встановленням нового строку для подання звіту та/або накладенням штрафу.
Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Водночас суд наділений повноваженнями вживати додаткових заходів контролю за виконанням судового рішення окремими категоріями осіб - суб`єктами владних повноважень, не на користь яких ухвалене судове рішення.
Згідно ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
З системного аналізу вказаних положень КАС України вбачається виокремлення у окремі статті таких видів судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).
Водночас, колегія суддів зазначає, що вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення та підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Розглянувши наданий до суду звіт суб`єкта владних повноважень про стан виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, вперше пенсію за вислугу років ОСОБА_1     призначено з 23.03.1998 відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788). Розрахунок розміру пенсії проводився за нормами Закону № 1788.
За особистою заявою від 13.10.2006 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).
Пенсію обчислено при страховому стажі 39 років 4 місяці та заробітній платі 839,82 грн, яка визначена за нормами статті 40 Закону № 1058 за періоди роботи з 01.01.1992 по
31.12.1996 згідно наданої довідки про заробітну плату за 60 місяців та з 01.07.2000 по 13.10.2006 за даними, які надавались відділом персоніфікованого обліку форми ОК-2. Тобто страховий стаж та заробітна плата враховані по дату звернення із застосуванням показника заробітної плати по Україні 928,81 грн. Розмір пенсії становив 442,76. Перехід на пенсію за віком з урахуванням заробітної плати, яка застосовувалась при призначенні пенсії за вислугу років проводити недоцільно у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії, який склав би - 392,67 грн.
Розрахунок пенсії за нормами Закону № 1058 ОСОБА_1 проводився вперше. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становив 1,14173.
Абзацом першим частини четвертої статті 42 Закону № 1058 визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.
За особистою заявою від 13.02.2009 про перерахунок пенсії відповідно до статті 42 Закону № 1058 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати, набутих після останнього перерахунку пенсії (13.10.2006). При цьому, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати було зменшено до 0,99997, але у зв`язку із застосуванням показника заробітної плати по Україні при обчисленні середньомісячного заробітку 1197,91 грн призвело до збільшення середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії 1197,87 грн та як наслідок збільшення розміру пенсії, який становив 788,04 грн. При проведенні перерахунку пенсії із додаванням лише страхового стажу та застосуванням заробітної плати, яка склалась на момент перерахунку пенсії 1060,45 грн, розмір пенсії склав би 710,76 грн. Отже, перерахунок пенсії проведено згідно вимог Закону № 1058, який діяв на момент проведення відповідного перерахунку пенсії.
За дорученням Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України на звернення № ВЕБ-28000-Ф-С-21-075829, яке надійшло від позивача на веб-портал Пенсійного фонду та зареєстроване за № 28167/P-2800-21 від 30.08.2021, рішенням від 13.10.2021 № 951090116358 пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства з 01.10.2017.
Колегія суддів, дослідивши рішення про перерахунок пенсії позивача від 13.10.2021 № 951090116358, надане відповідачем разом із звітом від 01 липня 2024 року  зазначає, що ним підтверджується виправлення помилок у розрахунках при обчисленні пенсії позивача з жовтня 2017 року, як зазначено в листі ГУПФУ в Одеській області від 13.09.2021 року, та з 2021 року, тобто, з моменту виявлення помилок в розрахунках пенсії позивача ПФУ, про що позивач повідомлялась листом Пенсійного фонду України від 13.10.2021 року. Отже, відповідачем були враховані висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 31.05.2024 року. 
В подальшому, як підтверджується матеріалами справи, після ретельного, всебічного та повного розгляду документів про страховий стаж та заробітну плату, які наявні в матеріалах пенсійної справи, встановлено помилки, які були допущені при проведенні перерахунків пенсії, починаючи з 13.10.2006, а саме: до страхового стажу та заробітної плати помилково зараховано періоди з 27.12.2002 по 19.03.2003 та з 23.12.2003 по 31.12.2003. Розпорядженням від 12.01.2022 пенсійну справу приведено у відповідність до норм законодавства.
У зв`язку з переходом на опрацювання пенсійних справ за допомогою програмного забезпечення в підсистемі ІКІС ПФУ «Призначення, перерахунок та виплата пенсій» перерахунки пенсій, призначених за Законом № 1058 до набрання чинності Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668 з 01.10.2011 з подальшими змінами, які вносились щодо обчислення заробітної плати, в тому числі її оптимізації, потребують проводити опрацювання декількома етапами. Оскільки пенсію ОСОБА_1 обчислено за нормами Закону № 1058 до 01.10.2011, тому при приведенні пенсійної справи у відповідність проводилось чотирма етапами: вирівнювання стажу та заробітної плати станом на дату перерахунку по стажу та заробітній платі (на 01.02.2009) та іншими етапами проведено додавання відпрацьованого стажу після 31.01.2009. Отже різниця в коефіцієнтах заробітної плати на перших етапах опрацювання пенсійної справи від 12.01.2022 можуть відрізнятися від коефіцієнту, який наявний в розпорядженні від 15.07.2022. За результатами повного циклу опрацювання пенсійної справи 12.01.2022 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,01343, як і в розпорядженні від 15.07.2022.
Під час розрахунку пенсії за віком за заявою від 13.10.2006 та від 13.02.2009 страховий стаж ОСОБА_1 обчислювався згідно вимог статті 24 Закону № 1058, статті 56 Закону № 1788 та положень Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, що діяли на момент перерахунку пенсії (далі Порядок № 637).
Таким чином періоди страхового стажу по 31.12.2003 внесено за записами трудової книжки та наявних в пенсійній справі додаткових документів, періоди страхового стажу з 01.01.2004 внесено за даними ОК-2, які надавались відділом персоніфікованого обліку.
При цьому, періоди, в яких сума сплачених страхових внесків за відповідний період, виходячи з мінімальної заробітної плати є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою, визначеною абзацом 4 пункту 3 статті 24 Закону № 1058. При цьому, на час перерахунку пенсії зазначені розрахунки проводились вручну. Після запровадження електронної системи внесення даних персоніфікованого обліку (ОК-5), в яких сума є меншою, ніж мінімальна заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, розраховуються автоматично. Отже, підстави для зміни кількості днів за періоди неповної сплати внесків відсутні.
Щодо врахування до страхового стажу 5 днів за грудень 2002 року ГУ ПФУ в Одеській області інформує, що страховий стаж за період роботи з 15.11.2002 по 26.12.2002 внесено на підставі записів трудової книжки ОСОБА_1 , як передбачено п. 1 Порядку № 637, який був чинний на час перерахунку пенсії. Іншого законодавством не передбачено.
Щодо зарахування до страхового стажу періоду з 01.04.2003 по 31.12.2003 за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, ГУ ПФУ в Одеській області зазначає, що періоди внесено за записами трудової книжки заявниці, що відповідають вимогам п. 1 Порядку № 637 та не суперечать законодавству.
Розпорядженням від 12.01.2022 періоди страхового стажу приведено у відповідність за документами, які наявні в матеріалах пенсійної справи, оскільки встановлено механічну помилку внесення даних при попередніх перерахунках, а саме, помилково зараховано періоди з 27.12.2002 по 19.03.2003 та з 23.12.2003 по 31.12.2003, які не підтверджено жодним документом про стаж та нараховану заробітну плату. При перерахунку пенсії за особистою заявою від 13.02.2009 проведено більш доцільний перерахунок пенсії згідно положень статей 40, 42 Закону № 1058 - за 60 місяців підряд до 01.07.2000 згідно наданої довідки (з 01.01.1992 по 31.12.1996) та за весь період роботи, починаючи з 01.07.2000 по 31.01.2009. При цьому, згідно з п. 1 ст. 40 Закону № 1058 вилучено 49 місяців підряд (оптимізація заробітку) за період з 01.11.1996 по 31.07.2004.
При цьому, за нормами абзацу першого частини четвертої статті 42 Закону № 1058 (в редакції, що діяла на момент перерахунку пенсії) визначено, що з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. Оскільки ОСОБА_1 застосовано положення статті 40 Закону при переведенні на пенсію за віком, вимоги щодо виключення з підрахунку заробітної плати періоду з 14.10.2007 по 31.01.2009 суперечать законодавству та застосуванню не підлягають.
Перерахунки пенсії в подальшому проводились лише із додаванням страхового стажу, відпрацьованого після попередніх перерахунків. Перерахунки пенсії по стажу та заробітній платі проводити було недоцільно, про що свідчать розрахунки в матеріалах пенсійної справи.
Пунктом 1 статті 40 Закону № 1058 передбачено, що з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.
Абзацом першим частини четвертої статті 42 Закону № 1058 (в редакції, що діяла на момент перерахунку пенсії) визначено, що з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для перерахунку пенсії, період після призначення пенсії не підлягає виключенню згідно із абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону. Положення статті 40 Закону № 1058 застосовані вперше при переведенні на пенсію за віком з 13.10.2006.
При розрахунку пенсії для обчислення заробітної плати було вилучено 49 місяців, що відповідало законодавству, яке діяло на момент перерахунку пенсії. Отже, вимоги щодо збільшення кількості оптимізованих місяців при обчисленні середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії застосуванню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції вірно встановив, що всі помилки, які були допущені при призначенні та наступних перерахунках пенсії, виправлені за нормами законодавства та нормативно-правових актів згідно із документами, які наявні в матеріалах пенсійної справи, а підстави для донарахування та виплати невиплаченої пенсії за спірний у даній справі період, відсутні.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для прийняття звіту відповідача про виконання судового рішення у даній справі та, як наслідок, для відмови у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача при виконанні судового рішення у даній справі в порядку ст. 383 КАС України в частині судового рішення зобов`язального характеру.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
За таких обставин підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 03.10.2024 р. 

Суддя – доповідач:                                                                                     Л.П.  Шеметенко 

Суддя:                                                                                                          О.А. Шевчук  

       Суддя:                                                                                                          І.О. Турецька