У х в а л а
11 грудня 2024 року
м. Київ 
Справа № 308/13634/22
Провадження № 61-6688ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - відповідач), інтереси якого представляє адвокат Ісаєвич Олександр Михайлович (далі - адвокат),
на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року 
у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до відповідача про поділ спільно нажитого майна та
в с т а н о в и в :
1.            У жовтні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: 
-                   поділити майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя; 
-                   визнати за кожною зі сторін спору право власності на нерухоме майно, а саме по 1/2 частині: садового будинку з п`яти приміщень загальною площею 68,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_2; земельної ділянки площею 0,0694 га за адресою: АДРЕСА_3, з кадастровим номером 2124884800:11:010:0383 і цільовим призначенням для індивідуального садівництва, на якій розташований садовий будинок (далі - земельна ділянка).
Мотивувала вимоги тим, що подружжю на праві спільної сумісної власності належать садовий будинок і земельна ділянка, придбані на підставі договорів купівлі продажу від 15 листопада 2019 року в період шлюбу, який укладений 27 листопада 2014 року, а розірваний за рішенням суду 6 жовтня 2022 року.
2.            20 вересня 2023 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив: визнав у порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за сторонами в рівних частинах право власності на садовий будинок і земельну ділянку; стягнув із відповідача на користь позивачки 992,40 грн судового збору за подання позовної заяви та 536,80 грн судового збору за забезпечення позову.
3.            13 березня 2024 року Закарпатський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою залишив без змін рішення суду першої інстанції.
4.            3 травня 2024 року адвокат в інтересах відповідача подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить, зокрема, скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій і скерувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтував касаційну скаргу так:
-                   суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, адже безпідставно відхилили клопотання про зупинення провадження у справі через виконання відповідачем обов`язку захищати Батьківщину (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року у справі № 461/5209/19 про задоволення клопотання про зупинення провадження у справі);
-                   через перебування на військовій службі відповідач не зміг надати банківську виписку про погашення більшої частини із позичених 200 000,00 грн за кредитним договором № 2026415665 від 3 жовтня 2019 року, які суд вважав джерелом придбання нерухомості. Суди не дослідили розписку, яку видав його батько - ОСОБА_3 - про передання ним коштів відповідачеві на придбання спірного нерухомого майна та договір купівлі-продажу квартири від 27 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , а також не викликали батька як свідка;
-                   суди попередніх інстанцій в оскаржених судових рішеннях застосували норми права про поділ майна подружжя без урахування висновку щодо застосування цих норм, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, від 22 лютого 2021 року у справі № 756/2527/16-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 759/5338/18, згідно з яким сам по собі факт придбання спірного майна у період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя;
-                   суд обмежив відповідача у можливості захищати власні права та спростувати презумпцію спільної сумісної власності на спірне майно.
5.            31 травня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали. Відповідач мав зазначити дату отримання копії оскарженої постанови, вказати додаткове обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження, надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом, подати копії доданих до касаційної скарги матеріалів, які він не надав, для позивачки.
6.            24 червня 2024 року відповідач подав клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, в якому вказав про отримання 4 квітня 2024 року його представником копії постанови суду апеляційної інстанції; надав квитанцію № KS7E-8S9D-TK4E від 20 червня 2024 року про сплату 1 984,80 грн судового збору; надав для позивача копії посвідчення учасника бойових дій, договору про надання правової допомоги та ордера. 
7.            17 вересня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою продовжив відповідачу на п`ять днів із дня вручення цієї ухвали строк на усунення недоліків касаційної скарги. Відповідач мав надати документи, які підтверджують вартість спірного майна та документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному законом.
8.            24 вересня 2024 року відповідач подав клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, в якому вказав, що не може визначити вартість предмета позову, оскільки перебуває на військовій службі. Додав документ, що підтверджує доплату судового збору у сумі 12 901,20 грн, тобто у максимально можливому розмірі.
9.            У касаційній скарзі відповідач просив поновити строк на касаційне оскарження. Поважність причин пропуску цього строку обґрунтував тим, що повний текст оскарженої постанови суд апеляційної інстанції склав 25 березня 2024 року, а 4 квітня 2024 року надіслав адвокату в електронний кабінет (отримав того ж дня, що підтверджує знімок екрана з відповідним повідомленням). Касаційну скаргу відповідач подав 3 травня 2024 року, тобто у межах 30 днів з дня отримання повного тексту оскарженої постанови.
9.1.       Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).
9.2.       Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
9.3.       Оскільки відповідач подав касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови апеляційного суду, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.
10.         Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
11.         Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
у х в а л и в :
1. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 вересня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна.
3. Витребувати з Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 308/13634/22.
4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді 	 	Д. А. Гудима	
 	 	Є. В. Краснощоков	
 	 	П. І. Пархоменко